29 



"bagtil; ingen fortrænges af en Efterfølger, der kommer op under 

 den. — Rhytina havde maaske som Unge helt vantrevne Fortænder 



r 



nnder Huden; som voxen var den tandløs. 



At Søkøernes Afvigelser fra det sædvanlige Tandforhold er en 

 Følge af Yanslægtningj er iøjnefaldende. Sporgsmaalet eir kun, 

 hvori Afvigelserne bestaa, især hvorledes Manahis har faaet den 

 lange Eækko smaa bredformede Kindtænder og indtil 6 nedre 

 ..Fortænder", der ikke skiftes. — Den Forklaring, der ligger nær- 

 mest, er: at Mælketænderne og deres Efterfølgere paa en eller 



anden Maade 



flere Maader ere mulige 



ere komne til at staa 



i Hække og bryde frem samtidig. Hos mange af Søkøernes nær- 

 meste Slægtninge blandt Hovdyrene, Perissodactyla og Prohoscidea, 

 ere netop baade de fleste Mælkekindtænder, For- og Bagkindtænder 

 bredformedc; fojes de typiske 4 Mælkekindtændor til de typiske 7 

 blivende, der findes hos mange Hovdyr, vil der netop fremkomme 

 11 mest bredformede Tænder. Kjæbernes Længde og Kindtæn- 

 dernes ringe Storrelse har tilstedet Mælketændernes Optagelse i 

 Eækko med Tænderne af 2det Sæt. Ligeledes ere de 6 „For- 

 tænder" snarest dels Mælketænder, dels blivende, maaske baade 

 For- og Hjornetænder. 

 at Tandskifte mangler, er altsaa kun tilsyneladende. (Naar der er 

 tiere end 11 Kindtænder, maa Tallet være forøget virkelig.) 

 Denne Tydning er den sandsynligste, saa længe man ikke har paa- 

 vist en Forgjæuger for nogen af Tænderne. Hvis der paavises 

 Forgjængcre, kan Tydningen kun være, at Manatus virkelig har 

 faaet Tændernes Tal forstørret. 



At Tændernes Tal er over det typiske, og 



Hvaler. 



(ZeiKjlodon, Balænoptera, Megaptera^ Balæna, Belphimis , *Pho- 

 cæna o. s. v.) 



1- 



Zeuglodon skiftede Tænder paa sædvanlig Maade; man har i 

 det mindste set Forgjængere til en Fortand og en Kindtand; 

 Mælketænderne vare næsten ganske som deres Efterfølgere. — 

 Hos nulevende Hvaler har raan ikke fundet Spor af Tandskifte. 



