J 



42 



hver af de to indre Slidser; det samme kan ogsaa findos hos andre 

 Pattedyr, £ Ex. Insectædere, Aber.) 



^) p. 18. At Tænder phjlogonetisk faa Tilvæxt paa de Steder, hvor 

 de særlig paavirkes, er iojnefaldende nok. Hvorledes Væxten nærmere 

 gaar for sig, vides ikke. Eimeligvis bliver Tandbenet indenfor dot paa- 

 virkede Sted rigeligere næret fra Aarerne i Tandens Indre, voxer off 

 presser paa den omgivende Emaille, der er hojelig i ringe Grad; stærkere 

 Tandben paa det paavirkede Sted gaar i Arv og fremkalder paa et tidligt 

 Trin i Udviklingen en Udposning af den omgivende Emaille, o. s. v. Kro- 

 nens nærmere Eorm, Køddernes Storrelse og Væxt ere ligefrem afhængige 

 blandt andet af den Maade, hvorpaa, og den Styrke, hvormed Tænderne 

 bevæges mod hinanden (cf, Eyder: On the meohanical genesis of tooth- 

 forms; Proceed. Acad. N"at. Se. Philadelphia, 1878; pp. 45—80; ibd. 1879; 

 pp. 47—51), af Tændernes indbyrdes Sidetryk, der; især vil vise sig hos 

 Dyr med store Tænder og særlig virke, medens Tænderne ikke ere for- 

 kalkede olier ikke fast forkalkede; o. s. v. 



Cuvier, Owen, Hn,xley, Waterhouse, Mivart, Rutimeyer, Eorsyth Major, 

 Kowalevsky, Cope, Harrison Allen og mange andre have sammenlignet 

 Tandformer; dels have de kun sammenUgnet indenfor snevrcre Grnpper, 

 dels ere deres Fremstillinger meget forskjelligc fra den her givne og uden 

 Forsøg paa at forklare Grunden til Forandringerne. 



Efter Gaudry (f. Ex. Les enchainoments du monde animal dans los 

 tomps géoL, Mammif. tertiaires, 1878; p. 54) ere do flerspidsede Kuid- 

 tænder „composoes de plusieurs donts simples qui se sont rapprochées et 

 intimement unies, ainsi que cola a lieu ircqueraraent ponr les autros 



parties du s(iuelotte. j'appellcrai dcnticulos les parties d'une 



dent composce qui me semblent correspondre å des dents soudoes en- 

 semble" (skulde være: des dents simples). Gaudry henviser til Barde- 

 hvalernes smaa vantrevne Tænder, af hvilke nogle undertiden kunne 

 smelte sammon parvis; bortset fra dette onostaaende Vaiitrivningstilfælde 

 er der i Naturen ikke det mindste, der kunde tale for Gaudry's Mening. 



') p. 19. Riitimeyer mener, at alle Kindtænderne hos „anisodontc" 

 Pattedyr oprindelig have været formede aom de bageste; naar de fire for- 

 reste ere simplere, ere de „reducirt", „Derivato" o. s. v. (Beitr. Kenntn. 

 .foss. Pferde u. vergl Odontogr. d. 'Hufthiere ; Vorhajidl. naturf. Ges. Basel, 

 Bd. m, 18G3; p. 565, 83, 84 og andre Steder). 4de og tildels 3djo Kind- 

 tand have haft Bredform; men der er ikke det allermindste, der tyder paa, 

 at ogsaa de to forreste have været bredfbnnede. Det er kun ganske und- 

 tagelsesvis, hos nogle af de hojeste Hovdyr, at de forreste Kindtænder faa 

 Bredform. Ogsaa Hjorne- og Fortænderne skulle være afledede af de 

 bageste Kindtænders Bredform , „Grundformen"; men, „fur die Benrthoi- 

 lung der Canmon und Incisiven hat diese Generalisation einen sehr unter- 

 geordneten rem ideellen Werth" (ibd. p. 569). 



«) p. 19. Owen's, almindelig anvendte. Betegnelser for Tænderne i 



det typiske Sæt ere: i (dentes incisivi) I c [d. caninus) }, i^ (d. præmo- 



■'.X 



