/ 



63 



Man har ment, at don bageste nedre Mælkoldndtand lios Artiodac- 

 tylerne var bygget som den bageste blivende. Kowalevslvy liar set det 

 nrigtige deri (Osteol. des Gelocus; 1. c. p. 150—51): ,,Uer letzte Milcli- 

 zahn dl {ii^) hat seino gewolmliclic Form und bestobt aus drei Paar 

 Loben, von denen die zAvei hintcren Paaro gunzlicli eineni vollon Molarcn^ 

 gieiclicn, wiibrend das vordere hinzugefilgt erscbeint. — — — Man hat 

 oft diesen Zahn (dl) mit dem letzton Molar der zweiten Bozahnnng {mS) 

 vcrglicben, docb darf dabei nicht vergessen werden, dass bei mS der An- 

 hang (Talon) sich hinten befindot, ^vabrond er bei dl umgokchrt durch 

 die zwei vordcron Loben roprasentirt wird." Herimod or kun at indvende, 

 at d2)4: er en typisk femspidsot Tand; Tilvæxton er ikke de to forreste 

 Spidser, men kTin don ydre forreste Spids, der er lille hos Svin, storre 

 hos Drovtyggere; i Qverensstommclso hermed staar don forreste af de 

 sædvanlige to brede Hovedrøddor under Tandens forreste Ende. Hvis dp^l 

 var en sædvanlig lirspidset Undorkjæbetand (o: Jiavde mistet den forroste 

 indro af do typiske 5 Spidser), der havde faaot to Spidser som Tilvæxt 

 ved den forreste Ende, vilde den forreste af de to Hovedrødder staa under 

 do to mellem,ste Spidser, 



22) p. 26. Man har tvivlet om Tilstodoværolsen af vantrevne Anlæg 

 til øvre Eortændcr o. s. v. hos Drovtyggere. I nyere Tid ere do paayiste 

 af Tauber og Piana. 



i- 



L 



23) p. 27. Kowalevsky, der særlig har studeret Hovdyrenes Tandsæt, 

 kjcndcr dpi kun Iios Hyrax (Anthracoth. 1. c. p. 249}; den omtales dog 

 meget bestemt hos Tapiriis og lUi'moceros, f. Ex, af Owon, Blainville 

 [TapiruSy i]^\o Mhinocer os), QiohQl (JRhinoceros) og Duvernoy [Uhinoceros) ; 



jeg mener solv at have set den hos Tapirus. 



''') p. 27. Cf. f. Ex. Elowor: Journ. Anat. PhysioL, III, 1809; p. 272 

 —73 (om Odohænus). — Sporgsmaalot, om smaa vantrevne, tidlig ud- 

 faldondo Tænder, der synes at manglo Eorgjængero eller Efterfølgere, høre 

 til 1ste ellor 2det Sæt, maa i de enkelte Tilfælde søges besvaret ved 

 Sammenligning med nærstaaendo Former, hvor Forholdene ere klare. 





") p. 30. Man har søgt at tyde Hvalernes Ejendommeligheder i 

 Tandforholdene paa forskjellige Maader. 



Mango anse Hvalorne for de lavest staaende Pattedyr, blandt andet 

 fordi do ere Vanddyr, mangle Baglommer o. s. v. I Overensstemmelse 

 dermed sor man ogsaa i deres Tandforhold, i Tændernes Form og (under- 

 tiden) store Tal, Slægt-Lighed mod lavere Hyr. Men at Yand-Pattodyr 

 ere afledede af Land-Pattedyr, at Hvalerne have mistot deres Baglemmer 

 og ikke ere ifærd mod at uddanne dom, er aldeles utvivlsomt. Mangel af 

 Tandskifte er heller ikke en Lighed med lavere Dyr. 



Andre, i nyere Tid vistnok do fleste, mono, at Hvalerne ere afledede 

 af Sælorne; Zeuglodon skal være en Overgangsform. — Denne Mening 

 har ogsaa været delt af Flower (Journ, Anat. PhysioL, III, 18G9; p. 268 

 —69), der i Tandforholdet har søgt en Støtte for den, men paa en noget 



, ( 



