58 



oro de g-anske som Eovd>T. 



At anse dom for Ovorgangsformer mellem 



Pungdyr og Rovdyr (som f. Ex. i nyeste Tid Gaudry: Enchainom. otc, 

 p. 13 o. s. V.) er aldeles urigtigt; saadannc Overgangsformor ero Umulig- 

 heder. Rovdyr med stærkt skjærende Tænder ere uomtvistelig afledede af 

 Rovdyr mod mere sædvanlige Tandformer; Rovdyrene i det hele erc hojt, 

 staaondo placentalo Pattedyr, allcdode af lavere staaende placentale Patte-' 

 dyr, ikke af Pungdyr; Vejen fra Pungdyr til placentale Pattedyr gaar 

 ikke gjennem hojt staaende Pungdyr, som Sareophilus og Thylacimis, 

 der i Tandformerne og i mange andre Henseender afvige mere fra det 

 oprindelige end mangfoldige placentale Pattedyr. Naar man vil se en 

 Overgang mellom Dasyuridor og Rovdyr, bogaar man en ganske lignende 

 Pejl, kun i storre Maaleatok, som naar man vil finde en Ovorgangsform 

 fra Maarc til Katte (Filhol: Ælurogalo intormodia; Ann. se. géoL, tom. 8, 

 1877; p. BO, 39 og andre Steder), Tderenderne af to lango Udviklings- 

 rækker blandt Rovdyrene. 



Huxley (On tlie cranial and dental characters of tlie Canidæ; Pro- 

 ceod. Zool. Soc. London, 1880; p. 284) gjor følgende Sporgsmaal: „Why 

 may not Ilyænodon and Pterodon be an extreme development of that 

 type of the Insectivora whicb is at present ropresonted by Centetes?'' 

 Fordi Ilyænodon og Pterodon ikke bave don fjerneste særlige Ligbed 

 med Liscctædcro, allermindst med Centetes; der er næppe on eneste Ting, 

 hvori Centetes ikke er en skarp Modsætning til Hyænodon og andre Rov- 

 dyr. — Centetes og dens Slægtninge ere i mange Henseender do Insect- 

 ædore, der flerne d^ længst fra den almindelige Pattedyrtype (uhyre 

 Næse, ingon Kindbue o. s. v., o. s. v.). Ogsaa deres Kindtænder bave en 

 meget usædvanlig, ejendommelig Form; Huxley kalder dem „loast-modified" 

 (p. 284) og anser dem for „sucb tbat tbosc of all tho Carnivora may be 

 readily derived from thom" (p. 283). Underkjæbens Kindtænder bos Cen- 

 tetes afvige fra den typiske femspidsedo Form — der ogsaa er don typiske 

 for Rovdyrene og findes meget tydelig hos alle lavere staaende Rovdyr — 

 ved, at den bageste ydro og den bageste indre Spids ere stærkt ind- 

 skrænkede. En tilsvarende Forandring er gaaet for sig i Overkjæbotæn- 

 derne; den bageste af dø oprindelige tre yderste Spidser er forsvunden; 

 ligeledes don bageste af de to , dor følgo nænnest indenfor dem ; derimod 

 findes endnu, særdeles veludviklet, de to forreste af de oprindelige tre 

 yderste Spidser og den forroste af de to nærmest følgende og Levninger 

 af en enkelt Hæl, der findes veludviklet hos andre Centetidor. Disse 

 Knultænder sammenligner Huxley med Rovdyrenes paa følgende Maade: 

 „The tribedral prism which constitutos the chief part of the first upper 

 molar of Centetes (og som ligger udenfor Underkjæbetændorne, naar 

 Munden er lukket) obviously answcrs to tho triangular elevation on the 

 crown of the corrosponding tooth of Otocyon, whicb terminates in the 

 two outer and the two inner cusps (der ligge indenfor Underkjæbotam- 

 dornes yderste Spidser, naar Munden er lukket); and the main difference 

 botween tho two is that the cingulum is larger and extonds much nearer 

 to the summits of the cusps in Otoeyon than in Gentetes'' (p. 283). 

 I Yirkehgheden er Forholdet et ganske andet. Otoeyon liar ligesom 



; 



