59 



( 



r 



J 

 ? 



} 



andre Hunde en ganske almindelig lirspidset Tand; don mangler alle de 

 oprindelige tre yderste Spidser, L.ar begge de to nærmest følgende og en 

 tospidset Hæl; Tanden afviger fra den (ogsaa efter Hnxley's Mening andre 

 Stoder i samme Afhandling, cfr. p. 260 & 61) noget mere oprindelige 

 JSfasiia- olier rrocyon-Tnnå ved, at Hælens to Spidser ere svagere, og at 

 Kronens Grund, cinguhim, er lidt mere udvidet indenfor dem. At den 

 enkelte Ha^l lios Centetidor (Huxley's cinguhim) svarer til (en af) de to 

 indre Spidser paa firspidsedc Insectæder-Tænder (som f. Ex. lios Gymmira), 

 altsaa ogsaa paa do ganske ligedannede sædvanlige firspidsedc Overkjæbe- 

 tænder, or rigtig eftervist af Mivart (Journ. Anat. PhysioL, H, 1868; p. 140 

 & %. p. 138). 



Jf 2 7 



a 1 



, r 



3 



^^Y"4 



V> 



^^^4 



7*0 



6 



6 



7 6 



TaJj>a. Gentetes. 



Canis. 

 m± 



Canis. 



p4: 



IJyænudon. Thylacin us. 



Ovre KindtændCT. 



De, der vel anse Hyænodon og Pterodon for gode Rovdyr, men 

 dog sætte de ^ Kindtænder lig mod de typiske X, liavo følgende Særsyn: 

 Eovdyr, hvis Tæaidor i hoj Grad ere tillempede til Skjæring, som hos 

 Hyæner, Katte og Maare, og dog tilstede i det typiske Tal; Rovdyr, der 

 have smaa, tildels vantrevne Tænder, hvor andre Rovdyr med stærkt skjæ,- 

 rende Tænder have store Rovtænder, og som have store Rovtænder, hvor 

 andre have smaa Knudetæuder eller slet ingen. Der kjondes et uddødt 

 Rovdyr, Aretocyon (cf. Blainville; Ostoogr. — Gervais: Zool. pal. fr. — 

 Lcmoine: Etude du genre Aretocyon; Ann. se. nat., ZooL, 6 sér., tom. 8, 

 1879; pi. 1—3), med | Kindtænder, der i Form ikke fjerne sig langt fra 

 det oprindelige; maaske Hymwdon og Pterodon ere afledede af saadanne 

 Eovdyr paa en særegen Maadé, som Modsætninger til andre Rovdyr med 

 skjærende Tænder. Der or nogle Viverridcr, hvis Knudetæuder (i Over- 

 kjæhen ml og m2, i Underkjæ-bon m2) nærme sig Rovtænder i Form; 

 CynoJiycenodon har endogsaa forholdsvis store rovtandlignonde Knude- 

 tænder (i Ovorkjæben desuden eu lille mo); men, bortsot fra Ilyænodon, 

 Pterodon og Cynohyænodon, findes der intet Rovdyr med skjærende 

 Tænder, der har on stor mo i Underkjæbon; m3 mangler endogsaa helt 

 eller er lille hos de uddøde Rovdyr, der havde nogenlunde stærkt skjæ- 

 rende Tænder, og som levede samtidig med eller tidligere end Hyænodon 

 og Pterodon, i Ex. Palæonictis (cf. Blauiville: Ostéographie. — Gervais- 

 Zool. pal. fr.; p. 225—26, pi. 25, fig. 11 & 12), Bromocyon (Marsh: Amer. 

 Journ. Se. Arts, 3 ser., vol. 12, 1876; p. 403) og andre. Man vilde van- 

 skelig kunne tænke sig, at de bagoste af de } Kindtænder hos et Rovdyr 

 skidde kunne uddannes til Rovtænder. Kun de Tænder, der ligge nær- 

 mest indenfor Mimdvigen, kunne bruges som Rodskaber til at alklippe 

 Kjød; det er denne Brug, der betinger Rovtændernes Dannelse (cf. Cope: 

 The origin of the spocialized teeth of the Carnivora; Annals and Mag. 

 Nat. Hist., 5 ser., vol. HI, 1879; pp. 391-92); de bageste af de X Kind- 



* 



