86 



p. 49) været opgivet som levende (foruden paa Lolland og Falster) i Norre- 

 jylland. Dette liar vist sig tildels at bero paa Forvexling med Smintlms. 

 Efter Udfaldet af Undersøgelsen af Uglegylp kan der næppe tvivles om, 

 at Mus agrarius slet ikke findos i Norrcjjlland. — Dot lave Tal af Mus 

 agrarms i Forhold til Mtts sylvaUc^is i Uglegylpen fra Lolland skyldes 

 snarest Skovmnsens Overvægt i Christians s æde Skov. 



^) Tauber: 1. c. 



^) Der er Mnliglied, men meget ringe Sandsynlighed for, at de lave 

 Tal af Arricola arvalis \ Forhold til Arvicola agrestis i Uglegylpen fra 

 Skive og Viborg skyldes et eller andet Tilfælde. Maaske f. Es. Uglerne 

 have jaget paa Stoder, hvor A.. agrestis var i overvejende Mængde, medens 

 det modsatte var Tilfældet paa andre Stoder i Nærheden. En saadan Op- 

 træden fi-a Uglernes eller Markmusenes Side vilde ikke stemme med Er- 

 faringorne fra andre Egne, hvor de to Markmus-Arter findes sammen. 



Af Undersøgelsen af Uglegylp synes ogsaa temmelig sikkert at frem- 

 gaa, at ingen af de mellemeuropæiske Crocichira'kTtQX findes i Danmark, 

 i hvert Fald ikke almindelig (de skulle særlig tages i Mængde af Strix 

 flammea); deres Nordgrændse mod Jylland kjendes ikke. 



'^) Kundskab i 'disse Retninger skyldes især Nilsson, Steenstrup og 

 Nehrinff. 



^J Bortset fra Bornholm, der har haft sin særlige Historie. 



^) Steenstrup: Overs. Vsk. Selsk. Forhandl, i 1879; p. (36). 

 ligvis ogsaa Lepus tiwMus, Myodes Icmmiis, Myodes torgvatus, 

 ratticeps og andre; de ere fundne som nddøde baade Syd og 

 Danmark og leve nu baade Nord og Øst for Landet. 



— Kime- 

 Arvicola 

 Vest for 



^'^) Fra Geologions Side er 'der næppe nogetsomholst til Hinder for 

 at ''antage, at do danske Øer have været landfaste med Jylland og Sverig. 

 Af zoologiske Grunde er Antagelsen næsten nødvendig. Ellers vilde Til- 

 stedeværolsen af Dyr som Erinaceus, Talpa og Mttscardimis paa Øerne 

 og i Sydsverig være tommelig nforklarlig (cf. Nilsson: Skandinavisk Fauna, 

 L Del, 2. UppL, 184-7; p. VI & VII). For de fleste Dyrs Vedkommende 

 er det vel ikke nogen Umulighed paa en eller anden Maade at komme 

 over Vandet; men der er m.eget ringo Sandsynlighed for, at detto skulde 

 være sket for saa mange Dyr, som dot maatte være Tilfældet, for at 

 Øernes og Sydsvorigs Dyreverden kundo blive næsten den samme som 

 det nærmeste sydligere Fastlands. 



Sverig har næppe haft nogen særskilt Landforbindelse mod Syd, efter 

 at de danske Øer vare udskilte. Der findes næppe i Sydsverig noget 

 Pattedyr, der ikke lever eller har levot paa de danske Øer. Hvis det 

 kunde godtgjores, at Smintlms siiUilis og Miistela p'iitorius, der findes 

 i Jylland og Skaane, ikke love eller havo levet paa Sjadland, maatto 

 Grunden dertil snarest være, at Sjælland var løsnot som 0, indon Sverig 

 havde mistet Forbindelsen med sydligere Fastland. 



