1226 



LILLA SVANEN. CYGNUS IVIINOR. 



M 



Äggets längd 



D bredd 



» spets 



» reducerade längd 

 3) rektangel 



f 



la 



b 



c 



d 



e 



1)9,6 



99,.^ 



97,7 



96.7 



95,5 



Ö3.6 



65,5 



65,7 



64.6 



63.7 



36 



33,8 



32 



32.1 



31,8 , 



1.57 



1,52 



1,49 



1.5 



1.5 



6385 



6504 



6419 



6247 



6083 



^^%%'' 3UX2lg, Dresser. 



Dresser. Skall år 1835 hava träffats å Mjösen i Norge, hvilket dock 

 säges vara o^säkert. På Sole vid Stavanger erhållen d. ¥ 1879^ 

 Steinéger, se ovan. 



Har icke veterligen träffats i Sverige. 



I Danmark på Fyen, vid Flensboig, i apr. 1850, Ringkjö- 

 bing; förekommer sällsynt och förr ansedd der vara oregelbunden. 

 I mars 1857, en gång 6 st. under en månad, regelbunden. Kom- 

 mer något senare än Sångsvanen; erhållen i dec. 1872, vid Ribe 

 i febr. 1873 erhållen ur en flock på 16 st., Collin. Sällsynt i 

 Slesvig och Holstein under vintermånaderna, Rohweder. 



I Finland träffad hösten 1843, d. I 1851 och i apr. 1867, 

 Palmen. 



Ej träffad vid S:t Petersburg, B rand t, men i Petersburgs 

 guvernement på flyttning, E. Buchner, 1885. Erhållen vid Reval 

 d. \% 1877, Russow. Om sommaren vid Arkangel: häckar, See- 

 BOHM. Astrakan i slutet av februari och början av mars fåtalig, 

 endast på flyttning; ej så allmän som Cygnus miisiciis, Henke, 

 Seebohm. Omtalas från SÖ. Ural. De Svanar, som träffades, enl. 

 Baer, på Kolgujew, torde isynnerhet hava tillhört denna art. 



Häckar på N. och S. Gåskap, Théel, 1876. På Gåslandet, 

 70^ 33' n. b., 5V 54' ö. 1. fr. Greenw., häckade den talrikt. 



Boet är bygdt av mossa, plockad inom ett avstånd av 2 me- 

 ter från boet, som bildar en stympad korg, 0,6 m. hög, 2,4 i ge- 

 nomskärning nedtill, med utgröpning 0,2 m. djup, 0,6 m. bred. 



• * 



Aggen 4, gråhvita; honan ruvar dem, och hanen håller sig i 



grannskapet. 



Köttet lär vara grovt och mindre välsmakande. Dessa upp- 

 gifter från Gåslandet enl. Nordenskiöld, 1880. Vidare omtalas, 

 att den häckar jemte Gäss på Gåslandet, 72^ 10' och 7V 30' n. br., 

 Nordenskiöld. Å Kostin schar en gammal fogel sedd i slutet 

 av aug.; ej sällsynt vid Petschoras delta. Anses flytta över Ust 

 zylma, Seebohm, Brown. Fotspåren i sand 5V4 tum, efter Ci/gn. 

 mus. 6 tum eng. mått, Seebohm. I vestra Sibirien; flyttar på grän- 

 sen emellan guv. Jekaterinenburg och Tobolsk. Tolstoi nor i maj 

 och i slutet av aug. på flyttning söderut, vid Dudeno nära Jeni- 

 seis mynning. Utgjorde de resandes förnämsta föda, F. Schmidt; 

 vid Patapovskoje(?), 68^55' n. br., iakttagen d. ¥; på öarna utan- 

 för flodmynningen i ruggning; vid Nikandrovska ön, 70° 40' n. 

 br., sträckte stora flockar om hundratals individer mot S., Théel, 

 Meves, 1879. Dauriska högstepperna, vid Tareinor och Irkutsk; 

 Darasun i Daurien. Vigten omkring (v. supr. & infr.) ?16 % enl. 

 Pallas, som ansåg denna art för en varietet av Sångsvanen. Vid 

 Schtschutschjan-floden träffades dunungar d. V 1876. Kommer till 

 Ö. Sibirien i senare hälvten av apr., bortflyttar i medlet av okt, 

 Taczanowski, 1873. 



Förekommer i NÖ. Tyskland, i det inre landet under som- 

 liga vintrar, men sparsamt. I Miinsterlandet en gång om våren. 

 I Mark mycket sällsynt på flyttning: vid Neustadt Ew, enl. Rat- 

 ZEBURO, ScHALOw. Erhållen vid Miinster d. tf 1852, Schlegel. 

 Vigten 10-11 <a. I Anhalt, der 4 st. erhöllos vintern 1822—23, 

 iakttogs den vintern 1837—38. Vid Möckern nära Leipzig samma 

 vinter 3 st.: d. ¥ 1823 vid Pöplitz 13 st.; 1827 fångades ett 

 par vid Miihlhausen. På Ems under vintern tillfällig; under 

 en vinter flere träffade, v. Droste, 1873. En liten Sångsvan, 



