1232 



TAM SVAN. CYGNUS OLOR. 



svämmade ängar; stundom stanna några över vintern, Meyer, 1815. 

 Troligtvis hör hit hvad Beseke 1792 säger om A. cygnus^ nem- 

 ligen att den häckar vid Liebau, på Papensee och omkring Durben i 

 stor mängd. Under ruggningstiden efter midsommar ihjelslås här 

 unga och gamla, de ätas, men köttet är hårdt. Sedan fogeln blivit 

 flådd, lägges den några veckor i ättika, Beseke. I Jaroslaw un- 

 der vårflyttning, Såbanäepf. SV. Volodga, Meshanoef; häckar i 

 S. Ural och Sarpa, är här vanlig enl. Artzibascheef, som såg 

 ett stort antal på sjöarna Khana och Tzaga-nour. Säges vara 

 tillfällig i Polen. I Astrakan om sommaren allmän, häckar på 

 Delta, Henke, Seebohm. Häckar i Sarepta, lägre Wolga, talrik i 

 mars, Möschler. 



Omtalas från Taurien. Denna art och Sångsvanen sägas 

 vara allmänna vid Tonko, de stora vingpennorna fällas i juli; 

 jagas med båt på Siwash; Svanarna söka undfly genom sim- 

 ning, men bliva på en halv timma uttröttade och tagas. Ett par 

 sågs vid Bjelloje Osero, vid Kulussutajefsk 1856 i slutet av maj 

 g. st, Rådde. I Araltianschan, Sewerzow. I Kaukasus, Bogda- 

 Now, ScHALOw. Häckar i Turkestan, Sewerzow, Scully. 



Häckar sparsamt på Riigen, även några par vid Anklam. 

 Vid Schwerin d. V* 1878 på vårflyttning; på Schwerin-sjön i mängd, 

 v. Preen. i Hafi" flere under vintern, Jahresb, Häckar i Vor- 

 pommern, Altum. 1 Neu-Vorpommern 1877 regelbunden under 

 sommaren, Jahresb, Få par häcka på några sjöar. Boet är 

 bygdt av säv med föga dun, är omkring 5 fot i diameter och 2 

 fot högt samt temligen djupt. Hade 'ågg d. ¥: 2 togos, de värpte 

 om och hade senare 3 ungar utkläckta i samma bo. Äggen sä- 

 gas skilja sig från den tämda Svanens genom ett något skrov- 

 ligt, fint, hvitt kalköverdrag, under hvilket den gröna färgen genom- 

 skimrar, HoLz. Häckar på Coventersjön vid Doberan i Mecklen- 



burg. Årligen anställes jagt på de unga, v. Preen. Stannade 

 under hela året 1877, Beste. Ett par häckade 1882 nära Jo- 

 hannisburg; i aug. samma år sågos vid Finkenstein, Vestpreussen, 

 minst 50—60 st., Jahresb. I Masurien 1877 regelbunden under 

 sommaren. I Zymna 1878 oregelbunden om sommaren; 1879 regel- 

 bunden på flyttning; har häckat några gånger. Vid Hindenburg 

 stundom under höstflyttning, Jahresb. I Mark hålles den tam 

 och är statsegendom på alla vattendrag, sällan vild, Vangerow, 

 1855. På Havel och Spree, vid Berlin, Spandau och Potsdam i 

 halvvildt tillstånd i stor mängd; såsom vild i Mark mycket säll- 

 synt, ScHALOw. Häckade några år före 1881 vid Rathenow, Mark; 

 iakttogs under flere veckor vid Joachimsthal, utan att bo fans. 

 Häckar i Uckermark, enl. Spiess, Schalow, 1881. I Trachen- 

 berg 1878 regelbunden om sommarn; få par häckade. Häckade 

 förr i Anhalt, i slutet av förra århundradet i ett stort kärr, för- 

 svann efter dess torrläggning och odling. Flyttningen sker i 

 okt, nov. och mar^; flyttar från Tyskland åt 'sydvest', under både 

 dag och natt, parvis eller i större eller mindre flockar till 30 

 eller 60 st., flyger dervid högt och på sned linie. Förekom i An- 

 halt såsom flyttfogel vid början av detta århundrade under hvarje 

 flyttningstid, parvis eller i flock, och fortplantade sig t. o. m. der; 

 i medlet av århundradet visade den sig knappt. I Mannsfeld, mel- 

 lan Halle och Eisleben var han förr talrik och häckade. Ungar 

 infångades och tämdes; 1823 säges den siste hava blivit fäld, 

 och derefter till 1842 visade den sig endast sällan på flyttning, 

 Naumann. Har bo på små holmar i Wörlitz och egnas der 

 omvårdnad, Pässler. Vid Teutoburgerwald 1878 oregelbunden 

 på flyttning. I Altenkirchen vid Sieg en gång erhållen; på vin- 

 tern sågos 7 st; år 1879 irrgäst, Jahresb. Vid Miinster erhöl- 

 los 6 st., och ett stort antal sågs i Westfalen under den stränga 



