TAM SVAN. CYGNUS OLOR. 



1233 



vintern 1870—71, Landois. Ett par vilda häckade sedan flere 

 år tillbaka i N. delen av Uckermark i en liten sjö vid Strassburg. 

 Honan lade 2—7 ägg och utruvade dem alla. De unga infån- 

 gades årligen, så snart de lemnade boet, av fiskare på uppdrag 

 av staden, tämdes och fodrades under vintern. De båda gamla 

 bortflyttade, då sjön började tillfrysa. År 1878 kom ännu ett par 

 dit, men blev efter få dagar fördrivet av det första paret, Spiess 

 1880. På Rhen sällsynt, Brahts, 1855. Vid Halle a. S. hvarje 

 vinter, E. Rey; år 1878 flere par förvildade; häckar på Saale 

 och Elster, Jahresb. I Tyskland plockas Svanarna regelbundet, 

 hvarigenom en stor mängd fjäder erhålles, Naumann. 



En och en erhållen under vårflyttning i Oberlausitz, Tobias. 

 Träffad två gånger i Böhmen, A. Fritsch. Anförd av Finger 

 bland Österrikes foglar. Synes häcka i Galizien och Bukovina, 

 under vår och höst på flyttning, Zawadski. Vid flyttning i Sieben- 

 biirgen, en art skall häcka, Landbeck. I Tyrolen endast under 

 stränga vintrar, Althammer. Ej säkert träffad vid Wien, Gr. 

 Marschall, v. Pelzeln. I Transsylvanien i små flockar tillfällig, 

 i synnerhet på Alt och Maros. Även erhållen på Strell, Danford, 

 Brown, 1875. 



I Oldenburg på flyttning sällsynt, Negelein; namnes 1878 som 

 'irrgäsf. I Hamburg uppgives den 1878 vara tam fogel, Jahresb. 

 I Holland sparsam, v. D roste. I Friesland då och då, vild eller 

 förvildad, Albarba. I Haarlem träffad i dec. 1840 och A 1856, 

 Schlegel. 



Infördes, enl. Yarrell, såsom tam från Cypern under Richard 

 I:s tid, sålunda efter 1189, möjligen dock tidigare. Dresser. 

 Svanen är i England sedan Edvard IV:s tid, år 1460, skyddad av la- 

 gen. Under Georg III, år 1760, bestämdes, att ett märke skulle 

 sättas på näbbet å de unga Svanarna, som underhöllos för kon- 



ungens räkning på Themsen. En dylik sköts för flere år sedan 

 vid Stettin, Finger. Drottn. Victoria egde omkring år 1843 232 

 st.,JARDiNE. Lord Ilchester har på Fleet omkring 1,000 levande 

 Svanar, Salvin, 1874. Förekommer knappt i Storbritannien eller 

 Irland i vildt tillstånd. 



I Belgien flere gånger träffad under vintern, ofta hållen tam, 



BE SeLYS. 



I Frankrike ganska fåtalig under vintern och sällsyntare än 

 C. mus. Träffad vid Boulogne, Abbeville, Dieppe, Nimes, Deglanb. 

 Vid Lyon under stränga vintrar, O.-Galliarb. I Provence lika- 

 ledes, v. Muller. 



I Albufera tillfällig under stränga vintrar, Vibal, 1851. Ett 

 exemplar finnes i museet i Valencia, Saunbers. 



På Sardinien, enl. Cetti; flere par om vintern, men ej årli- 

 gen, Salvabori, 1865; i olika antal efter vinterns stränghet; 

 Brooke, 1873. I Italien ej allmän i vildt tillstånd. Erhållen 

 vid Genua 1860; 'alla i Italiens museer undersökta höra hit, ej 

 till C. immutahilis\ Giglioll Upptages bland Toscanas foglar, 

 Savl Vid Rom har den visat sig om vintern. Svanar och andra 

 foglar höllos omkring år 406 f. Kr. i mängd tama i en konstgjord 

 sjö på Sicilien, till stort nöje för åskådarna, Dioboros. Fans 

 1845 i stort antal på sjön Lenteni, Cara. Schembris Cygnus hör 

 säkert hit. D. fl eller fi 1865 efter flere dagars svårt väder på 

 Malta; osäkert om Sångsvan träffats, C. A. Wright. 'O. immu- 

 tahilis' skall av Yarrell hava träffats i Italien, Giglioli, 1881. 



Svanar avbildas på toppen av Parnassos, såsom helgade 

 Apollon och såsom en bild av själens renhet. Under namn av 

 Olor lemnas en figur av en simmande Svan med en orm och liten 

 knöl vid näbbroten. Omgivningarna häntyda på en tam Svan, 

 jemf. Oamerarius. 



