1244 



GRAGAS. ANSER CINEREUS. 



skicklighet och kunna stanna under vattenytan ungefär en minut, 

 BoiE, 1863; häckade 1877, avtager år efter år, Ja hr es b. Rafn\s 

 lista, Naumannia 1857, säges vara opålitlig. Lar, glaucus och 

 Anser cinereus äro 'av misstagX?) uppförda, enl. Durnford. 



I Finland häckar den i kusttrakterna. Erhållen i Helsing- 

 forstrakten då och då om våren; några par skola kläcka i skär- 

 gården, M. v. Wright. Uppgifter om dess flyttning, som hos åt- 

 skilliga författare finnas, synas vara osäkra, då med denna 

 art, enligt hvad Palmen säger, menas till en del Sädgåsen. An- 

 ledning har derför icke saknats att här utesluta de uppgifter, 

 som föreligga om dess flyttning; och jag vill endast här påpeka 

 Julin s, även med fara att de icke säkert röra endast denna art. 

 Under åren 1784--87 kommo neml. Gässen till Uleåborg d. ¥, 

 V, ¥, Vj och han säger 1792, 'att den stannar höst och vår på 

 stränderna under sina lappmarksresor; fångas med sax'. Kom 

 till Haminanlaks i början av maj, bortflyttade i början av sept, 

 J. v. Wright. Erhållen under 1825—57 på olika ställen, d. f— 

 ¥, Palmen. Under ruggning håller den sig i yttre skärgården. 

 Palmen anser ej, såsom Nilsson, att Grågåsen giver anledning 

 till 'Odens jagf; den 'flyttar ej i stora skaror'. 



Torgföres i Arkangel, Alston, Brown. 1 Petersburgs gu- 

 vernement på flyttning, J. v. Fischer. I Kurland, Beseke. Häc- 

 kar vid insjöar i Estland, Lifland och Kurland, isynnerhet på 

 rör- och gräsbevuxna holmar; talrik på havskuster och öar, Rus- 

 sow. Flyttar över Umankretsen d. f— I, \'—\^ under olika år 

 1867—69, Goebel. Häckar fåtaligt vid de större insjöarna, på 

 översvämmade, rörbevuxna kärr i medlet av april. Lägger sina 

 'ågg nästan alltid på de under vintern hopförda högar av rör och hö, 

 som under våren är det enda, som är över vattnet. Bortflyttar från 



Charkow i sept., Czernåy, 1855. Fläckade 1877, men ej talrikt, 

 i Ufim-guvernementet; skall under hösten samlas i ofantliga ska- 

 ror vid Belaja och hvila till bortfärden, Pleske. I Sarepta m)''c- 

 ket talrik, häckar, M(eschler. I Astrakan mycket allmän om 

 sommaren, häckar på delta, Henke, Seebohm. Häckar i Kau- 

 kasus i stort antal i Terak-dalen och isynnerhet i delta^ Seebohm. 

 Häckar i N. Ryssland och Sibirien, isynnerhet på andra sidan 

 Ural. Anländer tidigt på våren i stora flockar från vestern till 

 Ryssland, från östern till Sibirien. De slå sig först ned i tem- 

 pererade trakter, der redan marken är grön. En del qvarstannar 

 i föga bebodda, lågländta trakter, men den största mängden flyttar 

 till längre norrut belägna häckplatser. Flyttar åter på hösten 

 och gör dervid på odlade fält ofta betydlig skada, till dess de 

 vid inträdande vinter draga bort. Somliga övervintra i Kaspiska 

 och Svarta haven och i södra Tartariets ödsliga sjöar och träsk, 

 men de flesta flytta från Ryssland och de närmare trakterna av 

 Sibirien vesterut, de från Ö. Sibirien österut och från Kam- 

 tschatka till Amerika, vid hvars kuster stora flockar blivit sedde 

 av sjöfarande, Pallas. Om alla dessa tillhört samma art, är oav- 

 gjordt. Vid Ala-kul, V. Sibirien; om detta var den enda art av 

 Gås, som sågs, synes vara osäkert; hade utkläckt sina ungar 

 d. f. Vid Obdorsk d. 'i— I stora flockar. Pä Schtschutschja- 

 floden d. ¥ 1876 ej sällsynt, O. Finsch. Häckar i Turkestan, 

 träffas även om vintern. I Darasun på genomtåg, Dybowski, 

 Parrex. Erhållen d. '# i Amurs källområde, v. Schrenck. 1 

 Daurien d. ¥ 9 st. erhållna vid Tarei-nor, d. ¥ 1856 första paret; 

 2 'ågg erhöllos d. V', det största 92 x 61 m.m., på kinesiskt- 

 mongoliskt område; ruggade d. f, då man började fånga dem; 

 d. I, ¥ 1856 drogo många Grågäss åt söder över Tarei-nor, Rådde. 

 I Araltianschan slutade draget i medlet av mars, Severzow, 1874. 



