1248 



GRÅGÅS. ANSER CINEREUS. 



I Dobrudscha, Simpson; mycket allmän, om hösten i tusental 

 på stepper och fält, Sintenis. Ej sällsynt i Bulgarien, Elwes, 

 Buckley: en ung hane träffad d. ff, Auö. Muller, 1879. 



Den tama Gåsen hålles sällan på CanariÖarna, Bolle^ 1858. 

 Under dec. träffad i Fezzara, Taczånowskl 



I Malibusch flög den i långa rader d. ^ 1842; 9 st. över 

 Buchara och övervintrar i S. stepperna vid Kaspiska havet, 

 Brandt, 1852. 



I N. Indien allmän, flyttar till mellersta Indien, men sällan 

 sydligare; visar sig än i små flockar om 4—20 st, än i stora; 

 är mycket skygg. Kött utmärkt; förtär späd sädesbrodd och 

 gräs; håller sig under hettan om dagen på sandbankar i floderna 

 och midt i stillastående vatten, Jerdon. Kommer till Oudh och 

 Kumaon i nov., bortflyttar i slutet av febr. och är under tiden 

 mycket talrik, Irby. Omkring Umballah temligen allmän vid 

 kallt väder, isynnerhet i jan.; år 1863 ¥-¥ flyttade Gässen; 

 1864 d. ¥-¥ flyttade de norrut; 1865 d. J sågos 2 flockar, d. 

 t— I flere; d. ¥ sågs endast en liten flock, enl. Scott; år 1866 

 iakttagen i jan., Beayan. Allmän i Indien, Calcutta, Blyth. 



Mellan Takoo och Peking; i Foochow i dec. 1861 talrik. 

 R. Swinhoe anser den kinesiska för en varietet av vår. I 

 Shanghai under vintern, Heuglin, 1874. Flyttar oregelbundet 

 vid Kinas kuster; erhållen vid Shanghai och söder derom, enl. 

 Oustalet, som anser den lika med vår. 



I Schi-king återfinnes följande: 



Vid dammen i den klara ån 

 Der stälde jag nätet noga 

 och fick nu en Gåse grå. 



Eft. Orameb. 



Gäns'rich gr au. JoLOWicz. 



Grågåsen är mycket försigtig och skygg. Flyger lugnt med 

 långt framsträckt hals och med hörbara vingslag. Lätet liknar 

 den tama fogelns. Når ej sällan en hög ålder. Den tama Gåsen 

 anses kunna bliva över 100 år gammal och den vilda ännu äldre. 

 I Newyork funnos 2 st, som blivit 82 år gamla, av h vilka den 

 ena hade regelbundet till 69 års ålder lagt ägg och utkläckt ungar. 

 WiLLOUGBY omtalar en Gås, som enligt trovärdig uppgift blivit 

 80 år gammal. I Sverige har på senare tid omtalats en Gås, 

 som uppnådde en ålder av 30 år. En lade ägg ännu vid 37 års 

 ålder, Egöemann. Ännu på Willougbys tid, 1676, ansågs träcken 

 för det förträffligaste medel mot gulsot. Vid ruggningen fällas ofta 

 nästan alla vingpennorna på en gång, så att fogeln icke kan flyga. 



Födan utgöres av JEquisetum, Hippuris^ Caltha^ Polygonum 

 och många andra mjuka örter och gräs, vattenväxter, säd och 

 mera av samma slag som den tama Gåsens. Brodden av säd 

 smakar den särdeles väl. Förtär även kött, enl. Martin, samt 

 Gräshoppor och växter, som uppräknas av Linné, 1774. 



Förr än de om våren fördela sig parvis, strida hanarna med 

 hvarandra om honorna. De, som häcka vid större insjöar, rugga 

 der. Hane och hona hålla sig även om vintern och om våren 

 under flyttning tillsamman. Då honan skjutes, stannar den efter- 

 levande hanen kvar någon tid på platsen. De leva i monogami 

 för livstid. Hanen följer honan jemt. Dock händer det, enl. Nåu- 

 MÅNN, undantagsvis, under det honan ruvar, att hanen visar henne 

 otrohet, hvilket inträffat, då tama Gäss finnas i närheten. Den 

 tama Gåsen fattar stundom särskildt tycke för en viss hona och 

 går lång väg för att träffa henne. Schäfer. — Kom till häck- 

 platserna i Anhalt vid första töväder, vanligen i första hälvten 

 av mars i stora flockar och under mycket larm, de gamla parvis. 

 Omkring år 1810 häckade i ett stort kärr årligen mer än 50 par, 



