GRAGAS. ANSER CINEREUS. 



1253 



Gtinsekönig namnes i gamla fabler, och om 'En te und G än se' 

 finnes ett skaldestycke hos Gellert, 1779. 



K råas salta namnes i ett Paerö-kväde, Lyngbye, 1822, med Bryn- 

 hilda, och översättes med 'Salt-mad'. — Krås såsom födoämne begagnas i 

 Sverige och Danmark i sammansättningen G ås kr ås, hvilket utgöres av 

 muskelmage, huvud, hals, underarm och fötter av Gås. 



'Påte de foie gräs', allmänt känd från Strassburg, är en imitation 

 av den klassiska gåsleverpastejen. — Hos oss begagnas levern mest till 

 korv, som stoppas i skinnet av gåshalsen. — Ferrara geese voro ryktbara 

 hos de gamle för sin stora lever, som når en vigt av 2 'a. Omnämnes av 

 Smollet, Brewer. 



[Becherus har följande vers, som till en del kunde gälla Gåsen: 



Der Schwan das trawrig Thier gibt zu der Arzenei 

 Drei Stiick : sein Fett, sein Fell, die jungen auch derbei. 

 Das Schwanenfett erweicht, zertheilt, es lindert auch, 

 In bösen Augen ist es öfters in Gebraucb. 

 Das Scbwanenfell, das wird vor allem sebr gelobt, 

 Wann etwan in dem Bauch der Kolik Scbmerzen tobt. 

 In Hirscbmark und in Oel man junge Scbwanen kocbt, 

 Das Podagra, das Oel davor nicbt wenig pocbt. 



Om I viljen bliva gamla, ropar Salvo till sina sicilianska landsmän, 

 så äten svankött, och, tillägger Finger, som anfört det, troligtvis grundar 

 han detta på Svanens långa livstid, då den såsom bekant når en ålder myc- 

 ket över 100, ända till 300 år.] 



Shakspeare nämner Gåsen på några ställen och plockandet av le- 

 vande Gäss. 



Stjernhjelm har uti 'Bröllops besvärs ihugkommelse': 



Nu börs lindande klang af rördrom utbi morasen, 

 Storkarna komma nu fram, långnäbbade, kacklande vildgäss, 

 Nu synes ock igen Palamedis vakande tranor 

 Para sig bop, samt alle tbe diur, som vistas i skogen. 



Ibland det mångahanda, som erfordras till bröllopet omtalas: 



Giödde på stall, fete oxar ocb får, gäss, böns ocb kalkoner, 

 Tjädrar, orrar ocb bierp, bjort, bind sampt rådiur ocb bårar. 



Kåstner, 1719 — 1803, har enl. ScHtJTZ i 'Eine mlitterliche Warnung': 



Victorien borte icb jungst ibren Sobn belebren: 

 'Fritz, sieb die Mädcben an, als ob sie Gänse wärenl' 



8 un de v all, Svenska fåglarna; forts, af Kin ber g, 1881-6, 



Madam, spracb icb, Sie kennen ibr Gescblecbt; 

 Folgt Ibnen Fritz, so denkt er meistens recbt. 



— — ^as icb von Gänsen bier gescbrieben, 



Trifft Sie, Madam, gewisslicb nicbt. 



In Gänse, so wie die, von denen jene Mutter spricbt, 



Känn man sicb ja verlieben. 



i 'Claus Narr und die Gänschen': 



....... als er an eines Teicbes Rand' 



Bei muntern, jungen Gänscben stånd: 

 'Ibr liebcben Dingercben ! jetzt seyd ibr artig, 

 Bald werdet ibr nur grosse Gänse seyn*. 

 Claus sagte laut, was icb of t scbvreigend fiible, 

 Wenn icb mit kleinen Mädcben spiele. 



Bellman har i 'Fredmans Testamente', n. 97: 



Den som vill ba, ban täcktes befalla 

 Inlagd Gås i öl. 



— I 'Gurkorna': 



Den snipan snörper truten 



liksom en fiskemås 



Nog är den tossan känd: 

 Hon kan ett golf knappt sopa, 

 Knappt skilja räf från gås. 



Goethe omtalar åtskilliga bland bönderna i trakten av Bingen gängse 

 ordspråk, deribland om bröstbenet hos Gåsen, nemligen att om det hos en 

 stekt 'Martinsgans' är brunt, så betyder det köld, är det hvitt, snö. 



— I 'Musen und Grazien in der Mark': 



Uns bescbäftigt nicbt der Pfauen, 

 Nur der Gänse Lebenslauf. 



— Eeineke sade: .... 



Lasst ein Paternoster micb sprecben. Die Seelen der Hiibner 

 Und der Gänse bediirfen es wobl, .... 



Mercurius i Epilogen till 'Kjaerlighed uden Strömper' bär peruk och 

 stora 'Gaasevinger' på huvud och fötter, Wessel. 

 OEHLENSCHLisaER sjunger 'Til Apol': 



Solidbed kaldes det, fordl 

 Saalsenge vi paa Jorden binke, 



202 



