SÅNGSVAN. CYGNUS MUSICUS. 1215 



Aktören säger i 'Parolipomena zu Faust': Om Carl XII:s drabanter heter det i 'Axel': . . . 



Fahr' hin, du alter Schwanl fahr' hiri! Gesegnet seyst du fiir deinen letzten Ge- till ingen mö de fingo vända 



sang und allés, was du Gutes gesagt hast. sin håg, förr'n Carl tog sjelf en brud. 



7C -ij ? .^ 1 .. 1 T7\ rr r- ^tr Hur himmelsblått två ögon lyste, 

 owanilde , ett kvade av J^r. Kind, antores av Wolf. 



T>oc iTii"xj o -51 m- 11 -r.i, liur rosenrödt två läppar myste, 



ra bvanen och Leda hantyder bcHiLLER i der Tnumph der Liebe rr j , 



1 . ,o 1 ? bur barmens Svanor summo på 



och 1 »:!>emele . ^ 



.... der Unschuld «chwanenkleid. sin insjö, likaledes två, 



de måste blunda — eller springa: . . . 



I 'Semele' säger Zeus: 



so 



1 Dedikationen till Franzén, 'Kronbruden': 



Schlug*s nie an. Leda's Brust, so brannten meine Lippen. För Odins Korpar mer än Frejas Svanor 



T 'DiV F r t '• • ^^^ Nordbon sinne, hugstor mer än mild; 



Eief es von ferne nicht leise, Vid Hessléns grav sjöng TeGNÉR: . . . 



Flusternden Stimmen gleich, sångens milda Svanor flyge 



Nein, der Schwan isfs, der die Kreise från dess mullhög till din himmel opp! 



Ziehet durch den Silberteich. 



Tegnér sjöng i sin 'Sång till Solen': 



Far en ängel då fram, 



der du fordomdags sam 

 Da hebet sich's Schwanen weiss, ... ^^^ ^^ ^^^^^^^ ^^^^ 



I 'Die Biirgschaft' : 



Und sieh'! aus dem finster flutenden Schooss 



I 'Menschliches Wissen' säges det, att astronomien: genom blå ocean,... 



Kniipft entlegene Sonnen, durch Siriusfernen geschieden, En särskild sång egnade TegnÉr 'Svanen och Fjälltrasten': , . 



Aneinander im Schwan und in den Hörnern des Stiers. Gungande på vikens vågor 



ScHiLLER skrev 1795 'Abschied vom Leser' eller 'Sängers Abschied' ^<^^ ^^ Svan från sydlig sjö. 



utan att kalla den Svansång, hvilket den lyckligtvis icke heller blev. Präktigt emot solens lågor 



Tegnér begagnade stundom Svanen i liknelser. Dess hvita färg ger glänste hennes vingars snö. 



honom anledninsr att nämna om Inö:ebor2:: „ -n s,- i -n . 



^ o o Hvilka färger, hvilka toner, 



Suck ur svandunsbarmar. j^^.^^^^ ^^^^ ^^ ^^^^ ^^ ^^^^.^ 



Svanen kallas 'gyllene', liksom i indiska och romerska kväden: som dem endast söderns zoner, 



endast Febi fogel har! . . . 

 solen sjönk i vågen 



allt som en gyllene Svan. »Mät ej himlen på den trånga, 



f\ 171 -x* r TTiiTj r- 1 /•••T j TI 1 falska skalan af ditt vett! 

 (Jm i^ritiots Kllida lorekommer följande liknelse: 



Konstens former äro många, 



och glädtigt skjuter hans svarta Svan ^^^^ ^^^^ ^^^^^^^ .^ ^^^^ 



sin silverfåra på solblank ban. 



Sade, och på djerva vingar 



Fritiofs häst beskrives: l^fte sig mot Odens sal, 



Mjölkhvita gångarn med guld i manen, och den vilda sången klingar 



med ben som hinden, med hals som Svanen. åter över berg och dal. 



