SÅNGSVAN. CYGNUS MUSICUS. 



1201 



av 2 toner, men då flere äldre och yngre höras på samma gång, 

 låter den melodisk och vacker, Hahr. Låter som ljudet av en 

 trumpet, Dresser. Lätet, som den ofta utstöter under flygt, ut- 

 göres av höga, trurapetaktiga toner, enl. Veiledn. Zool.Have i Köpen- 

 hamn ed. 6, 1883. Lätet av infångad Sångsvan är trumpetaktigt 

 och förtjenar ej namn av sång, och han låter ej höra det under 

 ruggningstiden, Max Schmidt. Om Svansången för övrigt, se här 

 nedan, pag. 1203—20. 



Födan utgöres, enl. Pallas, av rötter av Hippuris^ Elatine^ 

 Potamogeton^ Alisma och Caltha. 1 österrikiska staterna har man 

 iakttagit, att den även förtär fisk och Grodor. 



Han lever i monogami, och makarna följas åt under hela 

 livet. Häckar parvis, spridd, ej i koloni; återkommer årligen 

 till samma häckplats, om han får leva i ro. Om den ena maken 

 dör, återkommer makan till häckplatsen under många år och 

 lever ensam. Pallas. Ar vattnet icke desto större, kan icke 

 mer än ett par bo vid detsamma, och det gamla paret tål icke 

 något intrång. Ar platsen något vidsträcktare, händer det dock, 

 att en gammal hane tål, att ett annat par slår sig ned der; 

 man kan då undanskjuta en sådan, då honan snart får en ny 

 make, och ett annat par kan derefter även få plats. I Tyskland 

 började Svanen, såsom det uppgives, i mars med ordnandet av 

 boet, helst på en liten holme eller på vass vid öppet vatten. 

 Endast honan bygger boet, och hanen håller vakt. De bygga 

 på det gamla boet, om de hava sådant, med vattenväxter till en 

 höjd av 1 fot och deröver och en diameter av 3 — 4 fot; i midten 

 är det mjukare och har torra växter. Makarna visa hvarandra 

 mycken tillgivenhet, smeka och följa jemt hvarandra; hanen är 

 vid denna tid ganska ondsint. Aggens antal är enl. Faber 5 — 7, 

 enl. Dresser 6 — 8, enl. Palmen 4—5, de läggas i maj eller juni. 



Skalet är grovt med stora porer, föga glans, smutsigt grågrönt, 

 blir under ruvningen mörkare; invändigt sjögrönt. Tagas äggen, 

 innan de blivit ruvade, lägger honan om en kull med färre 'ågg. 

 Man säger även, att de läggas i medlet av april och bliva små- 

 ningom täckta av växterna från boets kanter och dun från modern, 

 som får en stor ruvfläck, 41 — 4åx3 — 3 t. Ih lin., Leipz. mått. 

 Ruvningen varar, enl. Faber, 40 dagar. Enl. en uppgift 36 — 39 

 dagar. Hanen sitter ofta på boet hos den ruvande honan utan 

 att deltaga i ruvningen. På Island äro ungarna i början av juni 

 utkläckta, i medlet av okt. utvuxna och följa föräldrarna. I juli 

 träffas utkläckta ungar. Ungarna gå efter en dag i vattnet; man 

 får stundom se modern simmande bära dem på ryggen. Då de 

 blivit flygga, lemna de häckplatsen, Naumann. Ungarna ruvas 

 av modern under första dygnet och följa derefter föräldrarna och 

 förtära Lemna^ samt söka skydd vid storm under moderns skul- 

 derfjädrar och vingar samt återvända om aftnarna med modern till 

 boet. Dundrägten varar, enl. Faber, 40 dagar. Ofta synas blott 

 2 ungar av samma kull bliva utkläckta. Då ungarna förföljas, 

 söka de, enl. Collett, dyka, hvilket icke lyckas fullständigt. De 

 kunna lätt infångas. Ett par infångade i Pasvigelven sändes till 

 slottsparken i Kristiania, der de levde flere år, men flögo slut- 

 ligen bort. Ungen blir, enl. Faber, hvit i andra året. 



I Savolaks fångas Svanar med rävsax, Gadd. I Kamtschatka 

 tagas många under sommar och vinter med händerna eller ihjel- 

 slås under ruggningstiden. Fångas även under vintern på icke 

 tillfrusna ställen av floder, och de utgöra vanlig föda för folket. 

 Köttet insaltas under vintern; rökes även såsom gåsbröst. Jagten 

 anställes dels på de gamla under ruggningstiden från Jacobi till 

 Bartholomei, då de icke kunna flyga, dels på ungarna, som äro flygga 

 i aug., ävensom senare, vid Michaeli. 



