SPETSBERGSGÅS. ANSER BRACHYRHYNCHUS. 



1273 



3. Hane, ung, 11 oktober 1866, Jockmock, Cnattinoius. 



Näbb i torrt tillstånd svart med blekt tvärband. Liknar till fjäder- 

 klädnaden Anser mimitus jun. Huvud mörkt gråbrunt utan hvitt. Hals av 

 samma färg, föga refflad. Fjäderspetsar avrundade med breda bräm. Rygg 

 och skulderfjädrar mörkt gråbruna, bräm blekare, brungrå, breda. Stjert 

 grå, avrundad, urnupen, stjertpennor 8 par, de innersta nötta, spetsar, kanter 

 och de yttersta, brunhvita. Bröst gråhvitt, spoltrakter brungrå, täckta; sidor 

 brungrå; mage, undre stjerttäckare och slaksida hvita. Handpennor 2>1=3, 

 svartgrå; armpennor svarta med hvita kanter; överarmpennor mörkt grå- 

 bruna med hvita spetsbräm och kanter; armtäckare grå, spetsbräm och kan- 

 ter grå. Klor bruna och svarta, nötta, trubbiga. — Sign. A. bracht/rhynchus. 



Agg: Ovata, grovkorniga, matt och smutsigt hvita. 



1. 1870, Spetsbergen, Bartelsen. a med utdragen spets. 



Äggets längd 



J> bredd 



» spets 



J) reducerade längd. 

 y> rektangel 



1 a 



87,9 

 57,7 

 30,2 

 1,52 



5072 



b 

 80,5 



54: 



26,5 



1,49 

 4347 



Av de svenska expeditionerna träfFad häckande på Spetsbergen. Tal- 

 rik vid Dunö och Eotjes-fjell och Isfjorden, i midten av juli utvuxna ungar, 

 v. Heuglin. På N. Semlja, enl. Gillett m. fl. Erhållen på flere ställen i 

 Ö. Finmarken och i N. Norge. Träffad vid Kristiania i sept. 1865, d. '^-i 1875 

 bland en flock av Gäss; 'först ansedd vara J. minutus\ Antages flytta ej sällan 

 över landet. 'Ingen av de erhållna visar någon övergång till A, seg', Collett. 



Vid Jockmock erhölls en ung hane d. \\ 1866, enl. CNATTiNaius, som 

 beskrivit den. Erhållen vid Nora i sept. 1871 i en skogssjö, Löwenhjelm. 

 Likaledes d, \% 1851 vid Tjörn i Bohuslän av C. Ekström, Lindblad, 1866. 



Fångad på Föhr och skjuten på Wattenmeer; synes oftare förekomma 

 på Slesvigs vestkust. Till levnadssätt, läte m. m. kunde icke någon olikhet 

 mellan den och A, seg. upptäckas, Jahresb. Ungar erhållna i Heidelberg, svart- 

 aktiga, Pagenstecher. Erhållen vid?Main, Bruch, 1865; i Böhmen d. j\ 1863. 



Man har ansett, att den häckade på Hebriderna, Elwes, men endast 

 A, Gin. häckar der och i Skotland. Torgföres i Edinburg och London. 



I Frankrike oregelbunden; träffad vid Abbeville, Dunkerque, vid Calais 

 i dec. 1853. Ägg lagda i fångenskap, 85 X 50, likna dem av Tam Gås, TOie 

 vulgaire. — Italien, GiGL., 1881. — Punjab, Irby, 1861. 



Näbbets och fötternas röda färg försvinner snart efter döden, och 

 fogeln kan derefter icke skiljas från små Sädgäss, enl. de Sblys, som anser 



den för god art. — Blasius hade sett talrika levande och friska individer, 

 men kunde endast anse dem såsom 'Abänderungen' av en och samma art. — 

 Lever i flere zool. trädgårdar; håller sig skild fr. A, seg, — Under flygt kan A. 

 seg. ej skiljas från A. hrach., och många skilja dem ej åt, E. v. Homeyer. — 

 Schlegel säger, att stora hanar ofta äro lika stora som små honor av A. seg. 

 Näbbnagel och fötter rosafärgade, fjädrar i hvarje ålder starkt blandade med 

 grå; enkla individer under flyttning i Nederländerna, enl. Schlegel, som 

 undersökt de rika samlingarna i Leiden och anser denna, liksom A. hrevirostris 

 Thien., vara = A. seg., och att de med små näbb, 20 — 2172 Ii"-? erhållits 

 i Holland d. f 1855 och årsunge från Picardie. 'Vanliga individer hade 

 näbbets längd 23 — 29 lin.' Bolau, som haft flere levande, anser den sä- 

 kert skild. — Här må slutligen tilläggas, att Sundevall till en början ansåg 

 den för en särskild art, men senare att den var en varietet av A. seg. — För 

 egen del anser jag i likhet med Meves, att man bör bibehålla namnet A. bra- 

 chyrhynchus för denna Gås, ävensom att den utgör en skild art. 

 Anser bi^achyrhynchus Baillon, Mém. Soc. d'Abbeville 1833, 741. Temm., 



Man. IV 1840, 520. de Sel., Fn. Belg. 1842, 138. Jard., B. of Gr. Brit. 



IV (1843) 70. ScHLEG., Kev. 1844, p. CX; N-a 1855, 256; Mus. Ans. 1866, 



112. Kj^rb., N-a 1850, 3 H. 52. Thomps., Irel. III 1851, 41. de Selys, 



N-a 1855, 262, 397. Nilss., Fn. II 1858, 401. Irby, Ibis 1861, 247. 



Newt., 1. c. 1869, 132. Wr., 1. c. 154. A. Brehm, Z. G. 1864, 194. 



Bruch, Z. G. 1865,438. Coll., Ibis 1865, 514, 1869, 226; Vid. S. Forh. 



1868, 175; 1871 Sep. 7; N. Mag. f. Nat. 1877, 195. Lindb., Jägarf. 



Tidskr. 1866, 63. Pagenst., Z. G. 1867, 268. Degl., G., Orn. II 1867, 



482. Gnatt., Jägarf. Tidskr. 1868, 123. Fries, Nystr., Sv. Pol.-exp. 



1868, 1869, 95. Elw., Ibis 1869, 21. Malmgr., Not. S. pro Fn. & FL 



F. 1869, 391. Gillet, Ibis 1870, 308(?). Fritsch, V. E. 1870, 406; 



J.f.O. 1872, 367; Wirb. Bohm. 1872, 84. v. Heugl., J.f.O. 1861, 104. 



Löw., Jägarf. Tidskr. 1872, 36. Palm., Finl. Fogl. II 1873, 341; Fogl. 



flyttn. 1874, 37, 41; Zugstr. 1876, 50. Bod., Zool. Gart. von Berl. 



1875, 21. BoLAu, J.f.O. 1883, 76. Gaebler, Z. G. 1883, 246. Rohw., 



J.f.O. 1884; Jahresb., 1. c. Sep. 48. Nordensk., Vega I 1880, 120. 



GiGL., Ibis 1881, 187. Cf. Seeb., 1. c. 1882, 369. Meves, Augen E. 



Vög. (1886) 54. 

 Anser phcenicopus Barlett, P. Z. S. 1839, 3. 

 Anser cinereus Torell, Spetsb. Moll. 45, 61. 

 Anser segetum var. brachyrhynehus Malmgr., V. A. Förh. 1863, 107; 1864, 396; 



ref. Holmgr., Sk. Fogl. 1871, p. 1063. Sund., Öfv. V. A. F. 1874 nr. 3, 24. 

 Anser segetum Schleg., Mus. Ans, 1866, 112, part. 



