1278 



BLÄSalS. ANSER ÅLBIFKONS. 



I Schweiz sällsynt med Sädgäss, erhållen en gång vid Basel 

 och en gång vid Ziirich, Meisner, Schinz, 1838. 



Kommer ej talrikt till Oberlausitz, Tobias. Erhållen i Böh- 

 men, A. Fritsch. 



Kommer, enligt en uppgift, som synes vara tvivelaktig, stundom 

 om vintern till Galizien och Bukowina, 'längd 13—14 tum'(?), Za- 

 WADSKi, 1840. I trakten av Wien hvarje vinter temligen regel- 

 bunden. De kallas här Schneegänse. Efter som vintern är 

 strängare eller mildare, stanna de längre eller kortare tid. De 

 första komma i sept. och de stanna till i dec. eller jan., Kron- 

 prins Rudolf m, fl. I Neusiedlersee sällsynt, en gång i okt. 

 1810 erhållen, Gr. Marschåll, v. Pelzeln. I Tyrolen säges den 

 vara sällsynt om vintern. I Ungern träffad, enl. Stetter. I 

 Transsylvanien mycket sällsynt. Danford, Brown, 1875. 



I Oldenburg den allmännaste arten av deröver vandrande 

 Gäss, enl. Naumann. År 1878 regelbunden på flyttning. År 1879 

 under flyttning och om vintern. År 1878 i Grasberg och Ham- 

 burg regelbunden på flyttning; i Trachenberg mindre talrik än 

 Säd- och Grågåsen, Jahresb. 



På Wangerooge under flyttning, Wiepken. Ofta fångad i 

 Holland och Belgien, ScHLEaEL. Kommer till Nederländernas 

 kust ofta i stor mängd, övervintrar der; vid ostfriesiska kusten 

 ej sällsynt; ej träffad å Borkum, v. Droste, 1869. Om höst och 

 vinter talrik isynnerhet i Frieslands låga kärrtrakter, Albarda. 



Synes förekomma på de britiska öarna. Säges komma regel- 

 bundet till Irland. Men då Ä. erythropus anföres såsom synonym 

 till A. alb., kunna vi ej nu avgöra, hvilkendera arten uppgiften 

 gäller eller om den gäller båda. I Irland erhöllos 2 st. i nov., 

 Saunders, Dresser. [Vigten orätt uppgiven hos Thomps.] 



Namnes av de Selys såsom förekommande allmänt i N. Bra- 



bant och vid Schelde under vintern; men sällan och tillfälligtvis 

 i inre trakter. Omnämnes även från Belgien av Dubois. 



I Eure & Loire sällsynt, Marchand. Kommer till Frankrike 

 i dec. till jan. i stora flockar; så ock till Anjou, Lorraine och 

 Basses-Pyrénées, säges fortplanta sig i tamt tillstånd, men man 

 måste stäcka den. Degland, Gerbe. I S. Frankrike, såsom i 

 Savoyen, vid stark frost under dec. och jan.; bortflyttar i slutet 

 av febr. eller i mars, Bailly. Säges vara regelbunden i Ca- 

 margue under kalla vintrar, v. Muller, 1856. Skall hava fram- 

 bragt bastard med honan av A. leucopsis^ de Selts. 



I Italien sällsynt, erhållen vid Rom i dec. 1874, Neapel i 

 febr. 1870, vid Pavia 1860 och 1874, Giglioli, 1881. 



I Grekland under vintern icke sällsynt; uppehåller sig både 

 i kärrtrakter och i öppna havet, v. d. Muhle. I Epirus och på 

 Greklands fastland under vintern allmän, Powys. Under stränga 

 vintrar; erhållen i Ättika d. ¥ 1864, Kruper. 



Besöker Skutari och Konstantinopel, Antinorl I Turkiet 

 'tillfälligtvis' om vintern, Elwes, Buckley. 



Kommer även till trakten av Smyrna, der den i mängd torg- 

 föres, Antinori. 



I lägre Egyptens sjöar talrik under vintern. En död funnen 

 d. T^ vid Tokar, enl. v. Heuglin, som anför såsom synonymer 

 A. erythr. Lm. och A. interin, Naum. Uppehåller sig på fritt 

 vatten, omgivet av rör. Går ej sydligare än till Egypten; kom- 

 mer i okt.—dec, bortflyttar i slutet av febr., A. Brehm. Erhål- 

 len d. V, Vierthaler. I NO. Afrika sågos d. 1 tusenden på 

 drag (troligtvis flere arter). Talrik, vanligen flockvis; i stora 

 flockar på Nilen, Taylor. I Egypten på Nilen den vanligaste 

 arten av slägtet, avtager i antal söderut; synes sällan efter mars 

 vid Edfoo. I dagningen kommo stora flockar från sina betes- 



