1296 



PBUTGAS. ANSER BERNICLA, 



I Vestergötland sedd under höstflyttning, Gadåmer, 1858. I Bohus- 

 län i små flockar om våren, W. v. Wright, 1851; vid Göteborg 

 d. fl 1851, i§ 1857, H871, A. W. Malm, 1877. —På Gotland säll- 

 synt vår och höst, enl. Andkée, talrik enl. Kolmodin, 1871. 

 Erhållen vid Sandö d. f 1869, Eisen, Stuxberg. På Öland under 

 flyttningstiden allmän, Westerlund. Kommer till Kalmarsund 

 vid flyttning regelbundet; efter några små flockar antages draget 

 börja d. ¥ och vara under 3 veckor, är starkast d. f — ¥, går 

 mest långs Oland. Inträffar stark V. vind, kommer hon ej in i 

 sundet utan drar Ö. om ön. Kommer om hösten i allmänhet d. 

 ¥, talrikast d. %°—%^; ett år d. f drogo 100,000-tals genom sundet. 

 Vid ihållande V. vind får man knappt se någon, vid halv SO. 

 storm kunna mänga skjutas: en gäng erhöllos av 2 jägare pä 6 

 timmar med mynningsladdare över 70 st, Lindblad, 1878. I Ö. 

 Småland under flyttning, i synnerhet på hösten, skjutes i stort 

 antal 'pä sträck', särdeles vid Revsudden och söder derom, 60—70 

 st. kunna erhållas pä en dag. I det inre av Småland sällsynt, 

 TiSELius, 1868. Under flyttning sällsynt i Jönköpings län, Timm, 

 1870. — Erhållen i Blekinge, enl. meddel. av C. G. Rääp m. fl. 

 Torgförd i Karlskrona d. t, Meves. Kommer i stora skaror (till 

 Skåne) i april, allmän i maj, i slutet av sept. och början av okt, 

 Nilsson; omkring d. f , V— r R— r, 1876. I trakten av V. Vram 

 sällsynt om vår eller höst, Lilljebokg, 1845. I NÖ. Skåne un- 

 der vår och höst temligen allmän, Wallenöken, 1847. Drar i 

 synnerhet i okt. i stora skaror förbi kusten; är ej särdeles skygg, 

 betar pä land; låter sig lätt tämjas, förtär då det samma som 

 Gäss och Änder, flyger ej bort och kommer överens med annat 

 fjäderfä; tusenden skjutas, Gadamek, 1853. Återkommer i april 

 och maj till Skåne. I Luggude härad, NV. Skåne, erhållen åt- 

 minstone 2 gånger, G. Jönsson, 1881. Erhållen vid Bosjö-kloster 



i nov., enl, meddel. av C. Möller. Erhållen vid Lund d. ¥ 1844. 

 Likaså vid Lomma om hösten, håller sig vid stränderna, ej å 

 åkrarna, Åström, 1856; vid Malmö d. U 1853, ii 1869, ¥ 1880; 

 i Tomarp d. tt 1853, enl. meddel. av Eurenius. Visar sig vid 

 sydkusten i synnerhet i okt. vid stark östlig vind; somliga år 

 skjutas nästan inga; de äro vanligtvis mycket magra, enl. meddel. 

 av N. Bruzelius. Flyttar mest långs havskusterna, Nilsson. 

 I Sverige följa de flesta Östersjöns kust och komma förbi Sim- 

 rishamn i det stora gåsdraget i sept. — okt. Några få komma 

 över det inre av landet, Sundevall, 1874. Skjutes under som- 

 liga år i stor mängd vid Ystad och Trelleborg, men under de 

 tre sista åren hava deremot högst fä blivit påträffade vid Ystad, 

 enl. meddel. 1884 av N. Bruzelius. 



Träffas pä Seeland; erhållen d. 18 1843. Troligtvis funnen i 

 Danmarks kökkenmöddinger, Steenstrup. Pä kusterna, i synner- 

 het vid Lsesö och i Limfjorden, i mängd under sept., okt. samt 

 maj och början av juni. Kvarstannar under milda vintrar; gör 

 å Sylt skada på fälten. Fiskare pä Lsesö försäkra, att hon följer 

 Näbbgädd-stimmar för att taga av dem lösryckt tång. Kj^rböl- 

 ling säg pä ett ställe, der fogeln fans i mängd, även mycket flytande 

 tång; vattnet Var der så djupt, att det för en fogel, som icke kunde 

 dyka, var omöjligt att nä den på djupet. Uppgiften är utesluten 

 av CoLLiN. Fogeln söker tydligen dessa vikar, dit lös tång 

 brukar drivas av vind eller ström. Hennes knorrande läte har i 

 Danmark förskaffat henne namnet Knorte- eller Knorre-ffås. Lem- 

 nar vid frost Jutlands V. kust, återkommer i maj. Pä Pelvorm 

 i stora skaror i slutet av maj, enstaka i juni. Vid List d. ¥ i 

 stor mängd tågande i en lång svart rad på stranden; de skreko 

 oupphörligen 'rrrot rrrot', andra summo på havet, Möbius, 1870. 

 En flock sägs pä Sudfall, Nordfriesiska öarna, Durnford. 



