1304 



RÖDHALSAD GAS. ANSER RUFICOLLIS. 



Volga, Dresser; Orloff guvernement, Dåniloff, enl. Dresser. 

 Om dess flyttning m. m. se vidare här nedan. 



I Sverige erhölls en av A. J. Retzius vid Lund i början av 

 okt. 1793; vid Ystad togs en under senhösten 1839- Ett par 

 sågs bland Gräsänder på våren 1838 av Ekström på Mörkö. 

 Dessutom skall en hava träffats för många år tillbaka vid Mön- 

 sterås, enl. av Nilsson gjord rättelse, men ej vid Oskarshamn, 

 såsom av flere, hvilka förbisett rättelsen, blivit anfördt. 



I norra Seeland en gång 6 stycken. I Isefjorden erhölls en 

 d. fS 1855, hvilken under en vecka hållit sig bland tama Gäss 

 och visat sig föga skygg. Denna var väl densamma, som Kjjir- 

 böllinOt omtalade i ett samtidigt brev till v. Homeyer. Den ¥ 

 1862 erhölls en bland Prutgäss på Amager. Vid Ribe sällsynt; 

 stundom på Jutlands V. kust, Kj^rbölling; enl. NåumaNxN här 

 nästan hvarje år(?) i små flockar om 4—6 st. I Slesvig några år 

 före 1863 skötos och uppåtos 3 st., hvilka smakade mycket godt, 

 Benzon. Visar sig i Hertigdömena sällan under vintern, vid Ribe, 

 BoiE, Rohweder, 1875. Skall även hava träffats i Slesvig, Collin. 



På flyttning 2 gånger på Pommerns kust, Naumann. 



För längre tid sedan erhållen på ön Koos, Hornschuch. 

 En gång träffad i Sachsen, Naumann. 



Träffad i Ö. Wtirtemberg, Heuglin. 



'Synes ej vara sällsynt' i Galizien; av en flock om 50 st. 

 erhölls en hane, som genom kast fick vingen skadad. Han blev 

 inom få dagar tamare än de vanliga tama Gässen och åt ur 

 handen hvarjehanda grönsaker, såsom kål, men ej säd, bröd, po- 

 tatis o. d. I sitt beteende liknade han vanliga Gäss, men han 

 ville gerna klättra upp på stolar och bord; höll sig om natten 

 stilla och satt med huvudet under vingen, L.Martin, 1856. 



I Holland temligen sällsynt, någon gång en flock av flere 



stycken; vid Rotterdam en hane i l:a året, Mus. i Leiden, 



ScHLEaEL. 



Få gånger har hon träffats i England, Yarrell m. fl.; är 

 tillfällig, sällsynt; i Devonshire i febr. 1837; i Essex d. f 1871. 

 I Skotland en gång, Berwick on Tweed i maj. Dresser m. fl. 



En gång erhållen i Belgien, Naumann. I Normandie en gång, 

 Naumann. Erhållen vid Caen i jan., Schlegel, i Saint-Louis nära 

 Rochefort under vintern 1828—30 och d. \i 1856 vid Bas-Bois, 

 Aube, Degland, Gerbe; en ung fogel erhållen i S:t Romain de 

 Colbosc d. lå 1879, Lemelleil. I Strassburg, Vieillot, Yarrell. 



Skall hava blivit en gång sedd i Macedonien, Elwes, Buck- 

 ley, 1870. 



I Italien träffad 2 gånger, en vid Florens d. ¥ 1869, Gigli- 

 OLi, 1881. 



Väl säger v. Middendorff, att hon i tusental övervintrar i Egypten, 

 hvilket säkert beror på en felskrivning, möjligen i stället för Ä. cegyptiacus^ 

 emedan den annars borde hava varit känd av de gamle egyptierna och 

 grekerna och även ofta iakttagits under senare tider, hvilket icke inträffat. 

 E. v. Homeyer har uti sitt senaste arbete 'Wanderung . . .' 401 en angående 

 denna sak liknande anmärkning. Emellertid förfaller den på artens förmenta 

 flyttning till Egypten grundade slutledning. 



Träffad under senare tid endast en gång i Alexandria, 'S. 

 AllenV Dresser. 



Sannolikt var det denna art, hvarav 4 st. svntes om våren i 

 Nagpore, Indien, Blyth, 1870. 



Till de nedre trakterna av Ob kommer hon årligen från NV. 

 vid den tidigaste våren, medan ännu isen ligger kvar; de draga 

 sig upp åt Ob, tills de träffa öppet vatten. De flytta i stora ska- 

 ror och i sned linie eller bilda de en vinkel. De låta höra ett 

 läte liknande: 'tschakvoi', hvarav ostjakerna kalla dem Tschagvoi, 

 samojederna: Tschagu. Sedan floderna nedåt gått upp, flytta de 



