1306 



INDISK GAS. ANSER INDICUS. 



CoLLiN, Sk. Fugl. 1877, 649. Seeb., Ibis 1879, 159; 1883, 33. Gigl., 

 Ibis 1881, 214. Rådde, v. Hom., Br. 1881, 3. Schal., J.f.O. 1881, 221. 



Chenalopex ruficollis Less., Traité d'Orn. 1831, 628. 



Rujibrenta ruficollis Bonap., Compt. rend. XLIII 1856, 648. 



Eoothhalsgans Radde, B. v. HoM., Br. 1881,15. v. Hom., 1. c. 109; Wand. 

 1881, 100-2. 



Anas indica Lath., Syn. II 1790, 839. 



Anser undulatus Vieill., Tabl. Ene. Méth. Orn. I 1823, 114. 



Anser indicus Steph., Shaw, Gen. ZooL XII 1823, QQ, Jard., B. of. Ind. 

 III 782. Deesser, Ibis 1875, 97. Bodin., Z. G. von Berl. 1875, 18. 

 BoL., Z. G. 1879, 366. Gaebl., 1. c. 1883, 246. Durigen, Gefliigelzucht 

 (1886) 1885, 444. Bruz., Göt. Handl. 1886, sep. p. 1-8. 



Bernida indica Grät, Gen. III 1849 (608). Blyth, Cat. (1849) 301. 



Anser Skornialcovi Sev., J.f.O. 1873, 377; Ibis 1876, 419. 



228 b. INDISK GÅS, Anser indicus (Lath.). 



'Huvud hvitt, ansigtet med två svarta band, bildande vinklar 

 å nacken; näbb gult; iris rödbrun. Sidhals upptill hvit med 

 svart långsgående band. Kropp ovan ljust blågrå och gråbrun, 

 bröst Ijusgrått, båda med ljusare bräm; näbbås 45 m.m.; fötter 

 gula, tärs 85 m.m.' 



Denna Gås, som N. Bruzelius närmare beskrivit, har träffats i Sverige en 

 gång, neml. i Löderup, SÖ. Skåne, der d. f 1884 skötos 3 st., och följande 

 dag, d. I, fans ytterligare en död; 8—9 st. Gäss av samma färg hade iakt- 

 tagits, och en av dem hade slagit sig ned i en damm hos några Ankor. 



Hon tillhör icke vår, icke ens Europas fauna, och jag måste derför 

 här endast i korthet meddela följande. 



I Indien om vintern flockvis, tilläventyrs kommande från Tibet. Köttet 

 är smakligt, Latham, 1790. Vid Umballah 1866 i stor mängd, Beayan. 

 Erhållen torgförd i Calcutta 1842; näbb och fötter gula, Blyth. Hon om- 

 talas av Severzow från Aral-Tianschan såsom häckande, och först såsom 

 en ny art, hvilket han sjelv sedan rättade. Synes icke ännu hava träffats 

 i Kina eller Japan. 



Har blivit införd till Europa och hållits tam i flere zoologiska träd- 

 gårdar, såsom i Hamburg, der hon 1879 hade levat över 8 år, Bolau. Även 

 i Berlin, der hon fans år 1875, Bodinus, och der hon sedan år 1880 även 

 fortplantat sig. Aggen äro hvita; ruvningen varar 27 — 28 dygn; ungarna, 

 utkläckta i juni, äro fullständigt fjäderklädda efter 9 veckor. 



Det syntes derför icke osannolikt, att den flock, som. träff*ats i S. Skåne, 

 kunnat härleda sig från någon zoologisk trädgård. Från Berlin har den 

 upplysning erhållits, att de icke kommit derifrån. 



Slägtet AND, Anas (L.). 

 Näbb bredt; hals kort; fötter låga; baktå utan bred simflik. 



ögonvrå fjäderklädd, men hos A, moschata naken. 



Detta och följande slägten hava blivit delade uti flere, såsom av den 

 här nedan upptagna synonymien synes. Ändamålsenligheten härav såväl 

 som av uppställandet av underfamiljer och underslägten synes mycket tvivel- 

 aktig. På grund av detta och andra skäl har det synts mig riktigast 

 att så litet som möjligt frångå den plan, som Sundevall följt vid ordnandet 

 av plancherna till detta arbete. 



228 c. BRAMIN-AND, Anas casarca L. 

 Anas rutila, Pl. LXXXIII, fig. 1. 



Näbbnagel framtill bred, bakåt smal; iris Ijusbruii; näsborrar 

 föga bakom näbbets midt; huvud framtill hvitt, kropp roströd, 

 vingtäckare hvita, spegel grön; stjert avrundad. 



Längd 1' 7" 9'"; vingbredd 2' 9" T". Vingspetsarna nå bakom stjerten, 

 Lepechin. 



1. Hane, gammal^ april, Sarepta. 



Liknar n:o 2. Näbbnagel föga höjd, kant tillbakaböjd. Överkäkens 

 lameller nå nedom kantens mellersta del. Pannvinkel bildar en framåt riktad 

 rät vinkel. Huvud hvitt, nedåt Ijusgult; ansigtsrand lodrät, nederst tillbaka- 

 gående. Halsband svart. Bygg framtill rödbrun, bakåt ljusare med gula 

 bräm; skulderfjädrar ljusare rödbruna, bräm ljusast, de innersta långa, fint 



