GRÄSAND. ANAS BOSCAS. 



1333 



De nyaste underrättelserna från Norge äro följande. Gräsanden 

 är allmänt utbredd från Nordkap till Lindesnäs, men till allmänhet 

 mindre talrik i Norge än i Sverige ocli Danmark. Har i följd 

 av ständig förföljelse så mycket avtagit, att der knappt finnes Vio 

 så många som förr; går på fjellen ej högre upp än till översta 

 delen av björkbältet. Kommer i mars och första hälvten av april; 

 på Jäderen d. I 1877 i stora flockar; bortflyttar ej förr än vatten- 

 dragen äro nära att tillfrysa; stannar kvar i öppna vatten, hvilket 

 är vanligt i landets sydliga del under ej för kalla vintrar. Läg- 

 ger ägg allmänt i första hälvten av maj, i sydliga under sista 

 hälvten av april, i de nordligaste och fjelltrakterna under sista 

 hälvten av maj och början av juni, Bårth, 1881. 



Dess nordligaste gräns uppgavs vara Kieksis vid 67' 15' 

 n. br.; i Enontekis sällsynt, M. v. Wright, 1832. I Karesuando 

 och Juckasjervi sällsynt, häckade i Enare, Malm. I Lule lapp- 

 mark fans hon ända upp till fjellen; träffades 1845 här och der 

 vid skogssjöar, Löwenhjelm. I Norrbotten är hon i avtagande, 

 isynnerhet der flottning eger rum. I S. delen av Norrbottens län 

 var 1866 tillgången ringa vid hög vattenflod, O. L — er. På Sund- 

 sjön i juni 1857; i Jemtland mycket allmän; häckar och hade 

 nykläckta ungar d. ¥ 1859. D. V erhölls en gammal hane i ren 

 sommardrägt, de nya ving- och stjertpennorna dock ej fullvuxna, 

 Meves. i trakten omkring Storsjön var tillgången 1869 god, 

 men kullarna små, Hollgren» I Jemtland ej sällsynt; hålles 

 även tam; häckar i trakten av Östersund, Olsson, 1876. I Falu- 

 trakten var 1865 tillgången någorlunda god, R. W. Nåthorst. Er- 

 hållen vid Falun d. ff 1871, Theorin, 1880. Häckar talrikt i 

 Rörösjön; en hane i full ruggning erhållen vid Skurdalssjön 1880, 

 Sahlin, Olsson, 1882. År 1867—68 god tillgång i Gestrikland, 

 Hedenström. Kallas här Blåhals enligt Wiström. Erhållen 



Sund ev all, Svenska foglarna ; forts, af Kinhe rg, 1881-6. 



vid Vassbo, Dalarne, vid 25 till 27'; förföljes av Duvhök och 

 Räv, A. Nåthorst, 1865. Häckar allmänt i trakten av Gevle, 

 Hårtman. Kom till Leksand 1884 d. I, Dalaposten. I Fors- 

 backa talrik, enl. meddel. av A. Hammarsköld. I Ö. Dalarne fans 

 hon 1868 ej i myckenhet, Bos^us, 1869. I Horndal allmänt häc- 

 kande, LuNDBORa, 1846. Andjagten var år 1883 mycket liflig. 

 Vid storjagten i Dalelven i närheten av Gysinge skötos under ett 

 par dagar 300 Änder. Vid Österby bruk sköto två personer på 

 en morgon 49 Andungar, Stockh. Dagbl. Stor flyttning från sö- 

 dern över Gysinge; på IV2 dag och 2 halva jagtdagar erhöllos 

 246 Änder, Lindblad. 



Häckar allmänt i trakten av Karlstad^ Cederström. I Verm- 

 land 1868 temligén talrik, Wikström, 1869. Vingängsjön, N. Verm- 

 land, är vanligtvis i islossningen fyld av Änder; under åren 1875 

 och 1876 var antalet ringa, W. Edgren, 1876. I Nordmark, Gill- 

 bergs och V. Näs härader var 1866 tillgången i avtagande, men 

 i Brosjön, Byelven och Rosenborgs skärgård riklig, A. G. och 

 P. L., 1867. I de nämnda häraderna syntes hon även 1867 vara i 

 avtagande; men i Brosjön och Byelven var riklig tillgång, P. Lager- 

 BERa. I 48 jagtdistrikt i Vermland fäldes 2,956 Änder år 1869, H. O, 

 Falk. Kom till trakten av Karlstad 1883 d. V, Hamberg. I Filip- 

 stads bergslag var antalet 1869 medelmåttigt, C. G.W,, 1869. I Dals- 

 land var andjagten 1870 dålig; få och ojemna kullar. Luttropp. 



Häckar allmänt i Upland, Mesch, 1844. I flere trakter var 

 1865 tillgången medelmåttig. Vid högt vattenstånd i Dalelven 

 under våren förstöras en mängd 'ågg,, C. Ridderbjelke. I No- 

 runda härad var tillgången 1869 mindre än vanligt, Hennings. 

 I Vängsjöberg och Ekebyholm 1850-85 mycket talrik, enl. meddel. 

 av H. och A. Hammarsköld. I Mälartrakten 1877 på våren tal- 

 rik; under hösten var draget rikt, Lindblad. I Norrström stun- 



212 



