1336 



GKÄSAND. ANAS BOSCAS. 



stånd. År 1869 god tillgäng i sjöar, emedan Änderna drogo till 

 dem frän de uttorkade skogsmossarna, H. Gadamek. I Östra hä- 

 rad och närgränsande trakter, förekommer i riklig mängd; 1869 

 god årgång, Laöergren, 1870. Häckar allmänt i Almesåkra; 

 kom dit 1878 d. I, 1879 V, 1886 I, 1881 ¥, flyttar i sept.-okt, 

 Carlson, 1882. Häckade i Annerstad åren 1860—70. I S. Små- 

 land, 34 socknar, 190,000 tunnland, under ett år från d. ¥ 1870 

 erhöllos 2,249 Gräsänder, v. ScHöNBERa. Allmän i sjöarna i Sun- 

 nerbo; de flesta hade 1876 d. V lemnat kläckställena; 1875 voro 

 ungarna undantagsvis mindre vuxna, A. Carlson. I S. Småland 

 var tillgången år 1881 dålig. Post- och Inrikes tidning. 



I Blekinge idkades andjagten 1865 endast d. V— V*, dä redan 

 en del kullar dragit ut till de yttre skären, Kafle. 



Häckar och är vanlig i NÖ. Skåne, Gadamer, Wallengren; 

 ävenså i V. Vram, Lilljeborg. Häckar allmänt i Luggude härad; 

 i följd av utdikning avtager antalet, G. Jönsson, 1881. I trakten 

 av Romeleklint häckade hon 1867 i icke ringa antal, men vatten- 

 floden och oblid väderlek vållade ändock dålig årgång. År 1868 

 var stammen god och kullarna stora; 1869 fans stort antal kullar, 

 men ungarnas antal i allmänhet ringa, A. Carlsson. Häckar vid 

 Lomma, har i trakten avtagit i följd av kärrens utdikning, Åström, 

 1859. Pä skånska slätten i Grönby och Anderslöv häckade hon 

 åren 1830—50 allmänt i och vid torvmossarna. Ävenså senare 

 till 1870 i Vallemad, Magle mosse och vid alla mindre mossar, 

 ur hvilka vattnet under året eller för fä år tillbaka icke blivit för 

 torvtagning urtappadt, enl. meddel. av Henr. Grönvall. Häc- 

 kade talrikt 1832—75 på Dybeck i torvmossar. Även om honan 

 skjutes, återvända ungarna följande år. Ägg lagda under tama 

 foglar utkläckas, och om ungarna ej stäckas, bortflytta de om 

 hösten, men återkomma följande vår, A. F. Hök, 1884. Återkom- 



mer i mars eller apr., dä de para sig, Nilsson. Förekommer 

 ofta häckande i mossarna vid St. Herrestad, Baldringe m. fl. 

 ställen i trakten av Ystad, enl. meddel. av N. Bruzelius. Från 

 Malmöhus län år 1865 heter det, att man icke gillade, att jagt- 

 tiden blivit förändrad från d. ? till V, men detta år var den pas- 

 sande; från d. V till in i aug. blevo kullarna undan för undan 

 lagom vuxna; man mindes icke en sä sen årgång på Änderna. 

 I S. Skåne var tillgången år 1866 god, men kullarna ojemna; ur 

 15 flockar, som utkläcktes vid Börringe, skötos omkring 80 st. Vid 

 Bosjökloster voro de mera jemna; alla ungar flygga d. ¥, då 79 

 st. skötos. Vid Ringsjön var andjagten 1869 ovanligt dålig, hvil- 

 ket tillskrives Kråkornas äggplundring. Gr. C, Beck-Friis. Un- 

 garna äro i allmänhet flygga d. 4, hvadan förslag gjordes, att 

 fridlysningstiden skulle vara från d. t — ¥. På ett stort jagt- 

 område om 122,118 tunnland i Malmöhus län fäldes d. '# 1867 

 — ¥ 1868 919 Gräsänder; de kommo d. ¥, bortflyttade d. if, men 

 stannade sä länge sjöarna voro öppna. Skånska jagtföreningen er- 

 höll 1870 833 Vildänder; år 1872 erhöllos 1,102 Änder. De 

 tycktes 1878 i Skåne vara i avtagande, åtminstone fäldes ett 

 mindre antal, d. V** voro ungar i stort antal flygga, A. Piper. Erhållen 

 vid Malmö d. ¥ 1852, i aug., %* 1870, \f> 1875, vid Bonderup i 

 juli; vid Fogelvik k 1843; dunungar i Skåne d.¥ 1862, enl. meddel. 

 av EuRENius. Övervintrar i mell. Skåne, enl. meddel. av C. Möller. 

 I Danmark talrik. Häckar ä Tarm vid Ringkjöbingsfjorden 

 i maj, Elwes, 1880. Boie säger 1819, att hon häckade i sådan 

 mängd i Slesvig, att på en dag flere hundra kunde skjutas, att 

 på hösten ser man ett större antal, samt att de flesta Änder, som 

 fångades på Sylt och Föhr, tillhörde denna art, men detta över- 

 ensstämmer ej i allo med nyare underrättelser. I Slesvig och Hol- 

 stein 1876 stannfogel, häckning börjar d. ¥, Jahresb. På Nord- 



