1342 



GRÄSAND. ANAS BOSCAS. 



mer henne på en meters avstånd nära. I Hvita moraset, S. om 

 Pest, Baldamus, 1850. Vid Oravitz 1881 d. V vid — 13 • R.; endast 

 honor träffas här ofta vid samma tid; d. ¥ 8 st., d. tt en, Jahresb. 

 I Transsylvanien vanlig, Danford, Brown, 1875. I Mostarsko 

 Blato, Herzegowina, i början av sept. 1879 i mängd; antalet av 

 denna och Krickanden uppskattades till 50,000, K. Bayer, 1881. 



I Oldenburg häckande, Negelein, 1853; 1878 regelbunden 

 om sommaren och vintern. Vid Jahdebugten i juni 1854, Wiep- 

 KEN. Vid Hamburg 1878 stannfogel, Jahresb. I Holland tillvara- 

 tagen d.Vi 1859; ¥, t 1861; ¥,M1862; ungarmed dun ^, ¥ 1860, 

 ¥ 1862, ¥, ¥ 1863, ScHLEGEL, 1866. Många föras från Holland till 

 London. På Ostfriesiska öarna: häckade på Rottum d. ¥ 1867; ota- 

 liga ägg av flere slag, som begagnas till brödbakning, avhemtas årli- 

 gen av ett fartyg, v. Droste, 1869. I Friesland häckar hon allmänt, 

 i mängd överflyttande, Albarda, 1866. I Ostfriesland på drag i 

 okt., v. Droste. På Wangerooge endast under höst och vinter, 

 WiEPKEN, 1877. Några par häcka på Borkum; lägga i början av 

 april 9—18 ägg, som ruvas 4 veckor. I början av juli börja små 

 flyttande flockar visa sig, men först i okt. komma de i stora 

 skaror, hvilka draga bort vid stark frost, men vid tö i februari 

 återkomma. Skjutes från skottgropar. Endast få qvarstanna vintern 

 över, v. Droste. Övervintrar, enl. en annan uppgift, i stor mängd. 



Häckar på Orken-öarna; ungar, 2 dygn gamla, erhöllos d. ¥ 

 1860, ScHLEGEL. Ben efter denna funna iäldre avlagringar i England 

 och Frankrike, A. M.-Edwards m. fl. Häckar i Storbritannien och 

 Irland; är allmän. Få par stanna och häcka i nästan alla trak- 

 ter, MoRE, 1865. Drar sig under höst och vinter undan för isen 

 och uppehåller sig i öppna inre vattendrag och på kusterna, Jar- 

 BiNE, Thompson m. fl. 



I Belgien häckar ett mindre antal; är mycket allmän vid 



vinterns början och slut; en del stannar här vintern över, de Se- 

 lys, 1842; fans under vintern 1854 — 55, Dubois, 1855. 



I Boulogne häckar hon sällan. Degland, 1855. I dep. Eure- 

 et-Loire allmännast av Änderna, men få häcka, Marchand, 1867. 

 Omtalas såsom halvtam från C6te-d'or, Marchant, 1869. En varietet, 

 pallescens, erhölls i jan. i Lyon, även en mörkare än vanligt, 0,-Gal- 

 LiARD, 1855. I Savoyen under flyttning i okt., talrik i febr., stundom 

 till början av april, få häcka, Bailly, 1854. I Provence hela 

 året talrik, häckar från början av april, J. W. v. Muller, 1856. 



Allmän i Portugal, A. C. Smith, 1868. Vid Santander i maj 

 och nov., Irby, 1883. I Portugal även enl. Barboza de Bocage. 

 I Spanien talrik, stannfogel; om vintern på tåg, Naceiro, 1850; 

 Saunders, 1869; i början av maj, häckar. Lord Lilford, 1866. 

 I Albufera under vintern vanligare än Ä. acuta^ Vidal, 1851. I 

 Murcia om vintern i stor mängd, R. Brehm, 1858. Talrik, häc- 

 kar i Marisima och Cotos, Saunders, 1871. 



Omtalas från Toscana av Savi, 1833; av Cetti från Sar- 

 dinien; här såsom tam sällsynt, talrikast bland millioner Änder 

 under okt.— mars; några stanna och häcka, SalvadorI; 1865; 

 mycket talrik i alla kärr; många häcka, Brooke, 1873. Allmän 

 vid O. kusten av Corsica, der många stanna och häcka, Wharton, 

 1870; hade ungar d. ¥, Whitehead, 1885. Pä Sicilien under 

 kalla vintrar och vårar; finnes under hela året vid Lentini i floc- 

 kar om 12—20 st., häckar, Malhekbe, 1843, allmännast, Saun- 

 ders, i Cagliari, Lord Lilford, 1875. Pä Malta ej sällsynt längs 

 havskusten i nov. och dec; fä synas äter i mars, C. A. Wright, 

 1864. 



Vid Pirano 1881 frän d- M sedd under hela vintern, Jahresb. 

 Vid Neustadt i Krain d. tV 1858 efter O. storm med snö, Sei- 



DENSACHER, 1860. 



