1358 



SNATTEKAND. ANAS STREPEKA. 



■ • • • 



Ar sällsyntast av Anderna på Nilen enligt Taylor, 1867. I små 

 flockar nära El Kab d. ¥, Shelley, 1871. I hela Egypten och 

 Nubien temligen talrik; i lägre Egypten, Fayoom upp åt Nilen 

 till El Kab, Dresser. 



I S. Afrika erhållen av Verreaux, enl. Scblegel, men Layard 

 var 1869 av annan åsigt, Dresser. 



Förekommer i Persien och S. Indien, Naumann. Är allmän i 

 Kattiavar, J. H. Lloyd, 1873. I Kandahar i stor mängd under 

 jan. — mars; flyttar bort under slutet av sistnämnda månad; er- 

 hållen d. V^ \\ ¥, f 1881, C. SwiNHOE. I Indien vid kall väder- 

 lek ej sällan i måttligt stora flockar; dess flygt är snabb; lätet 

 liknar Gräsandens, anses för den bästa Anden för bordet, Jerdon, 

 1864. I hela Indien, allmännast under kalla årstiden, A, O. Hume, 

 i okt.— apr., Dresser. Flyttar över Gilgit vår och höst, erhållen 

 i okt. och iakttagen i mars, Scully, 1881. Allmän nära Julpi- 

 goorie, sällsyntare i andra trakter av lägre Bengalen, Beavan, 

 1868. 



Torgföres i Shanghai om vintern, Swinhoe, 1871. I Kina 

 sällsynt, David, Oustalet, 1877. 



I Japan erhållen i full drägt, enl. Schleöel, som erhöll den 

 av BtJRGER. Är mycket talrik, Swinhoe, Barnes, 1885. En er- 

 hölls i Jokohama på fogelmarknad, Blakiston, Pryer, 1878. 



I N. Amerika allmän, Baird. I Saskatshawan, Hudson bay. 

 New Brunswick sällsynt, Blakiston, 1863. I Georgia enligt 

 White', Gerham, 1855. Från Eastport i Maine långs atlantiska 

 kusten till Texas, men allmännare i inre trakter, Audubon, Dres- 

 ser. Louisiana, Neworleans och Mississippis mynning om vintern, 

 hvarunder dess föda utgöres av fisk, insekter och vattenväxter. 

 I Missouri, Pr. Max ztj Wied m. fl. I Massachusetts och New- 

 York mindre talrik. I Carolina talrik, kommer i okt; värderas 



der för sitt kött. På Bermuda, E. v. Mårtens. I Texas ej säll- 

 synt om vintern; i slutet av apr. talrik, Dresser, 1866. I N. 

 Illinois under flyttning ej sällsynt, Nehrling, 1885. Stannar om 

 vintern stundom i de södra trakterna, Ridgway, 1871. I Stora 

 saltsjön, J. A. Allén. 



På Kuba sällsynt; erhållen vid Habana, Gundlach, 1875; på 

 Jamaica, Gosse, 1847; Albrecht, 1862. 



Talrik även i V. Amerika; Vancouvers ö, R. Brown; häckar 

 i Kalifornien; förekommer i Mexikos NV. delar, Lawrence. Plere 

 av dessa uppgifter återfinnas hos Dresser. Om den amerikanska 

 literaturen se Coues. 



Snatterandens levnadssätt liknar huvudsakligen Gräsandens. 

 Hon har vanligtvis sitt tillhåll på och i färskt vatten. Hon är 

 ganska skygg, liksom i allmänhet foglar, som äro föremål för jagt. 

 Hennes flygt är ganska snabb och liknar Gräsandens. Lätet 

 låter som 'kväk, kväk' eller 'pak', enl. Engelhart; dess lock 

 är kortare än Gräsandens. 



Födan utgöres av vattenväxter, hvilka hon tar likasom An- 

 kan och utan att dyka. Hon tar även vatteninsekter, små mol- 

 lusker, fiskyngel, Grodor och Grodungar. Om hösten förtär hon 

 frön, såsom av Potamogeton pectinatum, P. marinum^ Festuca flui- 

 j^an^, säd, och i södra orter ris; sväljer dessutom sand. I fången- 

 skap förtär hon havre, bröd, kål, kålrötter och potatis, Naumann m. fl. 



Bon funnos av Meves 24—100 fot från stranden av Hjelsta- 

 viken under en buske med löv och dun eller torrt gräs med bädd 

 av dun. Håller sig vid häckplatsen vanligen parvis, högst två 

 par tillsammans, de äro skyggare än Gräsanden, enligt Engel- 

 hart. Hon lägger hos oss oftast 9 — 13 'ågg i början av juli, 

 se ovan. 



Fiender har hon i Kråkor, Råttor och Uttrar. 



