1366 



BLÄSAND. ANAS PENELOPE. 



till O' 8 St.; d. ¥— ¥ flere stora flockar; d. ¥ 1864 vid V. vind 

 och + 2 till 4° ett tåg om 50 st, Hintz, 1857, 1861—64. I Neu- 

 vorpommern 1877 regelbunden om vintern. I Hindenburg vid 

 Stettin 1878 på drag, Jahresb. På öarna vid Rligen vår och 

 höst vanlig; från början av okt. till medlet av dec. nppehöllo sig 

 oräkneliga bland tången både om dagen och på aftonen, H. Schil- 

 LiNö. Vid Usedom och Hiddensö under flyttning i oräknelig 

 mängd, Hornschuch, Schilling, 1822. På isen vid sistnämnda ö 

 lågo många d. i^— ¥ 1853 dels döda, dels med frusna fötter, Quis- 

 TORP, 1858. Säges vara talrik och häcka(?) vid Thorn, Rathke, 

 1846. I Mark under hösttåg i nov. teml. talrik; i mars och apr. 

 enkla eller parvis^ Vångerow, 1855. Förekom enl. senare upp- 

 gift i Mark endast på flyttning i slutet av mars och slutet av 

 okt., ScHALOW, 1876. Anses häcka i trakten av Saabor, Tobias, 

 1879. Övervintrar i Tyskland; i Anhalt ej sällsynt, under som- 

 liga vintrar i stor mängd, bortflyttar vid starkare frost, Naumånn; 

 förekommer i mossarna mellan Elbe och Saale; uppräknas bland 

 'häckande' foglar av Pässler, 1856. Uppgiften om dess häck- 

 ning är tills vidare att anse osäker. I trakten av Braunschweig 

 den vanligaste arten på flyttning i mars och apr., R. Blasius, 

 1862. 1 Gronow, Hannover, under vintern, stannar någon tid, 

 men är sällsynt, A. Meyer, 1883. I Mlinsterlandet, Altum, 1863. 

 BoLSMANN nämner den 1852 såsom 'häckande', hvilket icke blivit 

 bekräftadt. 



Vid Walkenried 1876 från nov. till mars; 1877 iakttagen d. 

 V— V, TU, T§; 1878 oregelbunden på flyttning; iakttagen d. I; 1880 

 d. I sågos 4 st; 1881 flere gånger sedd på Steinbruchteichen ; 

 vid Trachenburg 1878 ej talrik; vid Stiege 1878 regelbunden på 

 flyttning, 1876 på drag om vintern; vid Seesen 1877 på flytt- 

 ning; vid Cronenberg 1877 regelbunden om vintern; vid Alten- 



kirchen 1879 regelbunden på flyttning, Jahresb. Iakttagen vid 

 Miihlheim vid Köln, Ruhl, 1852. Vår och höst på Rhen och 

 nästan årligen i Westerwald, Römer, 1863. Vid Arnsberg i små 

 flockar på flyttning, Suffrian, 1846. I stora flockar i Schlesien 

 på flyttning; få kvarstanna, Gloger, 1833. Kom till Frankfurt 

 a. M. d. ¥, A. v. HoMEYER, 1858. I Wupperthal, Hopff, 1850. 

 I Neuwied om vintern ej sällsynt, börjar komma i okt., de flesta 

 vanligen i medlet av nov. till midten av dec; kommer tidigast 

 på våren, vanl. i midten, stundom i början av febr., Brahts, 

 1855. Flyttar över Kurhessen, Schwaab, 1851; i Niederhesseii 

 ej sällsynt under höst, vinter och vår, Sezekorn, 1864. Flyttar 

 under många år över trakten av Halle a. S., E. Rey, 1874. Vi- 

 sade sig vanligtvis vid Friessnitzer-See redan i aug., L. Brehm. 

 Förekommer i Schlotheim, N. Thiiringen, Lungershausen, 1853. 

 'Saknas' i Ö. Thiiringen, enl. Liebe, 1878. Kommer talrikt och 

 årligen till Wetterau i okt. och nov.; flyttar tillbaka i mars; köt- 

 tet utmärkt, Jäger, 1858. 



I Bayern talrik; i nov. 1853 i flockar om 20—30 st.; 1854 

 §— början av apr.; d. I— V; de första d. ¥— ¥, en hane i sommar- 

 drägt; d. M syntes de sista; 1855 började vårflyttningen d. i; 

 hvarje dag derefter till slutet av maj syntes flere flockar; i sept. 

 4 st, d. ¥ kommo större flockar; d. M godt drag, bäst d. H; stora 

 skaror stanna på Donau till sent i dec; återvänder d. J, d. V'— V 

 i flockar om 80—100 st., på hösten 1856 kommo de i medlet av 

 sept,; vårdraget i V. Memmingen d. f— f 10 st, d. ¥ ett par; i 

 Mittelfranken under flyttning i sept— dec. och i mars— apr. 

 vanlig; enkla par träffas i maj, kallas Schmia; till Aischtrakten 

 under milda vårar i slutet av febr., men vanligtvis i medl. av 

 mars; draget är starkast i slutet av mars och början av apr., då 

 man får se flockar om 30—250 st; återkommer i slutet av aug. 



