1368 



BLÄSAND. ANAS PENELOPE. 



land, A. G. Moke, 1865. Är mycket allmän om vintern; flyttar 

 bort tidigt, ofta under första veckan av mars; de flyga högt och 

 åt norr, Brooke, 1873. 



I Belgien allmän i början av våren och om hösten, ävenså i 

 N. Brabants kärrtrakter; sällsynt i inre trakter, de Se lys, 1842. 



I Frankrike häckar hon mycket sällan, Laboucheke; mycket 

 allmän i N. trakterna under vår och höst, i slutet av febr. eller 

 början av mars och i okt; förekommer i Boulogne, Deöland, 

 1855. Normandie, O.-Galliard, 1873. Är en av de första, som 

 komma till Savoyen på hösten, neml. i medlet av sept; antalet 

 ökas tills vattnet fryser, då de draga vidare; återkommer i slu- 

 tet av febr. eller mars; förekommer i C6te-d'0r; kallas vid Sao- 

 ne's stränder petit mion, även rougeot, Marchant, 1869. 

 Namnes från Lyon, O.-Galliard, 1855. Övervintrar ej sällan, men 

 få häcka i Provence, J. W. v. Muller, 1856. 



I Portugal om vintern, A. C. Smith, 1868. Vid Santander 

 d. ¥; stora flockar i nov. Kommer till Spanien i början av okt.; 

 ett större antal i nov., är den allmännaste arten, så att hon stun- 

 dom träffas i tusental; flyttar åter bort i slutet av mars, en del 

 dock ej förr än i apr., Irby, 1875,-83. Ansågs tidigare för till- 

 fällig och ej allmän i jan.— febr., Naceiro, 1850. I Guadalquivir 

 träffad i maj 1875, Lord Lilford, Dresser. Allmän om vintern 

 i Albufera, Vidal, 1851. I Murcia om vintern talrik, R. Brehm, 

 1858. Tidigt på våren i S. Spanien, Saunders, 1871. 



Erhållen d. ¥ vid Korsikas kuster, Wharton, 1876; var tal- 

 rik under vintern till början av mars, Whitehead, 1885. På Sar- 

 dinien mycket allmän om vintern, Salvadori, 1865, och om våren, 

 GiGLiOLi, 1865. I Italien under vintern vanlig. Förekommer i Tos- 

 cana, Satl Torgförd i Cannes i jan., Lord Lilford. På Sicilien 



i kärrtrakter mycket allmän under vintern ; vid Messina på flytt- 

 ning; erhålles om våren på sjön Phare, Malherbe, 1843. På 

 Malta i dec; kallas Silfium, Schembri, 1843; är här ej sällsynt 

 om vintern; stundom på våren och sommaren; erhållen d. f, C. A. 

 Wright, 1864. 



Vid Stadlhof 1880 på flyttning, träffad d. ¥; vid Pirano 1880 

 talrik på flyttning i nov., stannar till mars; iakttagen 1881 d. {*., 

 Jahresb, 



I Macedonien vanlig, Drummond. I Grekland under vintern 

 en av de vanligaste arterna; fälles från bakhåll; köttet mycket 

 smakligt, v. d. Muhle, 1834; från slutet av nov. till slutet av mars, 

 ju kallare temperaturen, desto talrikare kommer fogeln, Linder- 

 MAYER, 1860. Torgföres ofta, Kruper, 1875. En av de allmän- 

 naste vid Missolonghi i febr.. Lord Lilford. På Joniska Öarna un- 

 der vintern i mängd, Drummond; isynnerhet talrik vid Livitazza, 

 PowYS, 1860. Övervintrar talrikt på Cykladerna, Erhard, 1858. 

 På Medelhavets kuster i allmänhet om vintern talrik, SperliiNg. 

 På Svarta havet och i Turkiet allmän om vintern, Elwes, 

 BucKLEY, 1870. På flyttning och om vintern, Seterzow, 1876. I 

 Dobrudscha under hösten på sjöarna, Sintenis, 1877. Vid Smyrna 

 om vintern, Sperling. 



Förekommer på Madeira, Harcouet. I Ö. Marocco och Tan- 

 ger talrik på kärr, Drake, 1867; i stora flockar om vintern, kom- 

 mer under aug. och sept., bortflyttar i mars och apr., Irby, Dres- 

 ser. I Constantine, Algeriet. I Fezzarasjön i slutet av april 

 1855, BuvRY, 1857; mer eller mindre allmän i vattendragen i N. 

 Afrika; även i Sahara, Tristram, 1860. I lägre Egypten; på 

 Menzaleh-sjön talrik, A. Brehm, 1847—49. Iakttagen mellan nov. 

 och jan., A. L. Adams, 1864; Allen, Drake. I NÖ. Afrika på 

 Nilen i jan., Hartmann, 1863. Torgföres talrikt i Alexandria, 



