BLÄSAND. ANAS PENELOPE. 



1369 



Shelley, 1871. I Nubien i okt. och nov. I Röda havet till Saua- 

 kin, Heuglin. Erhållen i Abyssinien, Ruppel, ScHLEaEL, 1866. 



Allmän i Palestina, Tristram, 1868. I Kandahar få erhållna, 

 neml. d. \' och \' 1881, G. Swinhoe, 1882. Allmän i Kattiavar, 

 J. H. Lloyd, 1873. I Sindh talrik, A. O. Hume, 1872. Persien, 

 Bushire, Eichwald, S:t John. Endast på flyttning i Gilgit, en 

 ensam erhållen d. ¥, Scully, 1881. I Indien i små flockar, 

 Jerdon. i Centralindien ej sällsynt, Swinhoe, Barnes, 1885. 

 Allmän vid Umballa, Beavan, 1868. På Ceylon, Hartlaub, 1854, 

 m. fl. Fåtalig i Oudh och Kumaon under den kallare årstiden, 

 Irby, 1861. 



Träff*ad mellan Takoo och Peking; d. I i Amoy. Antecknad 

 från Hainan, Swinhoe, 1861—70. I S. Kina och på Formosa, 

 ScHLEGEL, 1866; om vintern i mängd, Swinhoe, 1871. I Mon- 

 goliet i slutet av våren fullt hemmastadd, David, Oustalet, 1877. 



I Japan erhållen, Temminck, Schlegel; flockvis i Tokio om 

 vintern; allmän i Yezo vår och höst, Swinhoe. Vid Hakodadi er- 

 hölls en hane i vårdrägt, Cassin, Parry; allmän d. j% 1865, 

 Whitely, 1867. 



Erhållen vid Bintulus på Borneo i nov. 1875, Sharpe, 1877. 



I N. Amerika förekommer utom den närstående Anas ameri- 

 cana Gm., hvilken anses vara en skild art, även vår fogel, h varom 

 följande uppgifter torde gälla. Hon är icke endast tillfällig, Law- 

 rence, 1860; förekommer i New-England, Coues. Hon häckar 

 i nordliga trakter, Dresser, 1876, förekommer vid atlantiska ku- 

 sten under flyttning, Schlegel, 1866; ej sälls3mt och torgföres. 

 Dresser. Tillfällig i N. Illinois, Ridgway, 1871. Träffad i Wis- 

 consin d. Ä 1862 av svensken Th. Kumlin, enl. Schlegel och 

 Coues. Förekommer även på Ounalaska, Dall, S:t Michael myc- 



ket sällsynt, Matschie, Ziemer, 1885. Prybilowöarna, Elliott, 

 Dresser, I Californien, Schlegel. 



Erhållen på Marshallöarna, Finsch, 1880. 



Bläsanden besöker såväl sötvattenssjöar och bäckar som ha- 

 vet och havskuster. Stora flockar mycket skygga, men ej en- 

 samma individer. Flygten är snabb och lätt, flyger vanligtvis 

 kortare sträckor i rak riktning och än med den ena, än den 

 andra sidan nedåt vänd, höjande och sänkande sig. Vingslagens 

 ljud låter som 'fufufu'. 



Lätet är hvisslande, högt och skarpt; det tecknas mycket olika 

 'viv viviv'; i en zoologisk trädgård skrek hon Vi vi' med upp- 

 sträckt huvud och vidöppet gap. På Borkum hördes hanens läte 

 'huijuk', honans ett kort 'huik' eller 'huök', stundom 'huökrrr'. 



Födan är ofta densamma som närstående arters, men mera 

 sällan förtär hon säd. Den utgöres av vatteninsekter, små kru- 

 staceer, maskar, fiskyngel, men mest vegetabilier, fina rötter och 

 skott av vattenväxter samt frön, även av Ranunculus flammula såsom, 

 enl. CoLLETT, i sept. vid Kristiania. Hon dyker ej efter födan. 

 I Bayern, enl. Jäckel, om våren blad av Ranunculus repens; Po- 

 lygonum hydropiper och Sparganium och i okt. Sniglar, manna- 

 gräs, hvarjemte magsäcken innehöll sand. På Borkum söker hon 

 sin föda under natten, förtär mest saltvattensväxter. 



Hon bygger sitt bo på marken, stundom under en enbuske, 

 1,200 alnar från vattnet, såsom Collett funnit. Det utgöres av 

 en håla i marken med bädd av dun och få fjädrar blandade med 

 något mossa och få grässtrån. Hon lägger 9 — 12 ägg; v. Nathu- 

 sius hade erhållit från Lappland ägg, som voro mycket tunna. 

 Ungarna utkläckas efter 24—25 dygn. 



Fiender har hon i Falkar, Hökar; Havsörnar följa dem på 



