KKICKA. ANAS CRECCA. 



1407 



WiEPKEN, 1877. På Borkum häcka årligen få par, ungarna äro 

 flygga och de flyttande börja komma i senare hälvten av juli; i aug. 

 och sept. mycket talrik, antalet minskas i okt, och i nov. draga 

 de sista bort. Håller sig om dagen på havet, drager till land i 

 skymningen eller då havet blir oroligt, är känd, men sällsynt, 

 v. D ROSTE, 1864—70. Iakttagen i sept., Altum, 1866. Träffades 

 på Rottum d. \^ 1862, Altum, 1863. 



På Shetland stannfogel,EDMONDSTON. På Orkenöarna, Yarrell, 

 Dresser. Allmän i Irland vid inre öppna vattendrag och å ku- 

 sten i aug., nov., jan., febr.; flockar om 4—500 st. sågos här 

 förr; har i senare tid avtagit i mängd, häckar; torgföres i Dub- 

 lin, Thompson, 1851. Häckar i Storbritannien, i Skotland tal- 

 rikare än i England, A. G. More, 1865, Dresser. 



I Belgien mycket talrik, isynnerhet sent på hösten och ti- 

 digt på våren; en del övervintrar, de Selys, 1842. 



I Frankrike under hela året. I Boulogne, Degland, 1855. I 

 Seine-inférieure, Hardy, 1855. I C6te-d'0r allmän,häckar,MARCHANT, 

 1864. I Savoyen finnes hon hela året, häckar i april och maj, Bailly, 

 1854. Hela året allmän i Provence, J. W. v. Muller, 1856. 



Allmän i Portugal, A. C. Smith, 1868. I Spanien om vin- 

 tern; häckar der enl. Irby. I mängd om vintern i Albufera, 

 ViDAL, 1851. I Murcia om vintern talrik, R. Brehm, 1858. Un- 

 der vintern vanlig vid Malaga och allmän i S. Spanien, Saun- 

 DERS, 1869—71. 



Ej många iakttagna på Corsica, Wharton. Är talrik under 

 hela vintern, Whitehead, 1885. På Sardinien kallad Anadone, 

 liten And, övervintrar i mängd, Cetti, 1784; är utomordentligt 

 talrik, under vintern i flock om 40 — 50 st. Ett stort antal häc- 

 kar, Brooke, 1873. I Italien under vinter och vår, Giölioli, 

 1856. Torgföres i Cannes i jan., Lord Lilford, 1875. På Sici- 



lien talrik om vintern, Malherbe, 1843, om vår och höst; många 

 kvarstanna under vintern, Salvadori hos Dresser. På Malta ej 

 sällsynt om våren och från nov.— mars, Schembrt, 1843; visar sig 

 stundom under sträng NV. vind, hvilken blåser övervägande i 

 juni, C. A. WRiaHT, 1864. 



Vid Pirano 1880 på flyttning i nov.— mars talrik. Vid Stadl- 

 hof 1880 på flyttning; d. V' erhöllos 7 st, d. \' 8 st., d. I sågos 

 6 st., Jahresb. 



I Grekland allmän, v. d. Muhle och Lindermayer. På Jo- 

 niska öarna talrik om vintern, Lord Lilford. I Epirus mycket 

 allmän, kommer i sept, flyttar bort i mars, Powys, 1860. Vid 

 Missolonghi i febr., Simpson, 1860. 



Mycket allmän i Turkiet, isynnerhet i det stora kärret vid 

 Janitza, Elwes, Buckley, 1870. I Dobrudscha vanlig, häckar, 

 SiNTENis, 1877. I Bulgarien på Donau mycket vanlig, Finsch, 

 1859. I Svarta havet under hela året, Nordmann. 



På Azorerna; få häcka å Flores, Dresser. På Canari- 

 öarna, Webb m. fl., stundom talrik om vintern; på Teneriffa, 

 Bolle, 1855—57. I Algeriet, enl. Loche, talrik i synnerhet om 

 vintern. I N. Afrika talrik, Tristram, 1860. I Constantine, 

 Taczanowski, 1870. Vid Bougzoul, Algeriet, J. U. Guerney 

 jun. Allmän i vattendragen i Sahara, Tristram, 1860. 



I Egypten oräkneliga. På Menzaleh-sjön talrik, A. Bréhm, 

 1849—54. I Fezzara-sjön under slutet av april 1855, Buvry, 

 1857. Temligen allmän i Egypten, Taylor, 1859. Änder av 

 denna och andra arter mer eller mindre talrika, fångas av ara- 

 berna och torgföras i Egypten, Allén, 1864; iaktagen under nov. 

 till jan., A. L. Adams, 1864. Erhållen i Sennaar, Schlegel, 

 1866. Talrik i N.V. Afrika, Drake, 1867. På Nilen flockvis, 

 Taylor. Överallt i Egypten mycket allmän, Shelley, 1871. I 



