1408 



KEICKÅ. ANAS CRECCA. 



Nubien, Adams, 1864. Vid Suez sågs hon i sept.— nov. Talrik på 

 Nilen, Röda havet, även vid Tana-sjön; flockvis under mars 

 1875; vid Suakin under jan. 1875; mellan Hamesen och Adoa i 

 början av nov., v. Heuglin, 1862—75. På Blå Nilen, omkring 

 14° n. br., d. {% A. Bkehm, 1857; i Abyssinien och Kordofans 

 träsk, v. Heuglin, 1859. 



Ej sällsynt i Mindre Asien på bergfloder, Durnpokd, 1878. 

 Allmän i Palestina om vintern, Tristrim, 1868. Iakttagen på 

 Sinai-halvön, Wyatt, 1870. 



Allmän mellan Sibi och Kandahar, S. Afghanistan, häckar i 

 vissa trakter i början av maj; tillvaratagen d. H, fl, fl 1880, C. 

 SwiNHOE, 1882. Känd från Persien, Naumann. Allmän i Kattia- 

 war, J. H. Lloyd, 1873, Trebizond, Keith; Kashmir, Adams, all- 

 män hela året. Dresser. Erhållen vid Nipaul av Hodöson, 

 ScHLEGÉL, 1866. I Gilgit temligen allmän under okt., nov., mars 

 och april; fä stanna under vintern; erhållen d. ¥, Scully, 1881. 

 Stundom sedd under vintern, men ej i större mängd än 8—10 

 st., vanligtvis färre, Biddtjlph, 1881. I Indien talrik, ofta i otro- 

 ligt antal, kommer tidigt i början av sept. Fångas i mängd, 

 Jerdon, 1864. Allmän vid Umballah, Beavan, 1868. På Ceylon, 

 Hartlaub, 1854, m. fl. Mycket talrik i Oudh och Kumaon, kom- 

 mer i slutet av sept, Irbt, 1861, 



I Kina vanlig och utbjöds till salu, Swinhoe, 1876. Der 

 och på Formosa om vintern över allt talrik; träffad mellan Ta- 

 koo och Peking, Swinhoe, 1861—71. Torgförd i Hankow, Scla- 

 TER, 1882. I Amoy, Swinhoe, 1867. I Peking talrik vår och 

 höst, David, Hongkong, Swinhoe. På Hainan, enl. Du Halde. 

 Erhållen på Formosa i mars; 2 unga foglar erhöllos i Amoy 

 även med rostfärgad mage, Swinhoe, 1862—63. I mars 1862, Swin- 



hoe, ScHLEUEL, 1866. I Kina och på Formosa under flyttnings- 

 tiderna och om vintern talrik, David, Oustalet, 1877. 



På Japan, v. Siebold, talrik, Temminck, Schlegiel; vid Ha- 

 kodadi, Whitely. Vid Tokio om vintern mycket talrik, Blaki- 

 STON, 1878. I apr. från Hakodadi och vintern från S. Yezo, 

 Swinhoe, 1877. Mycket talrik i Tokio om vintern, somliga 

 stanna under vintern i Yezo, Whitely, 1867, Swinhoe, 1877. 

 Yezo, Yokohama, Tokio, Blakiston, 1878, Seebohm, 1879. 



I Amerika finnes en Krickand, som blivit ansedd såsom en 

 egen art, kallad A. carolinensis Gmel., eller ansedd såsom an- 

 tingen en varietet av vår eller identisk dermed. Men utom denna 

 förekommer även vår art, fastän sällsynt. 



Krickan uppehåller sig mest i färskt vatten, sällan i salt, 

 vanligtvis i kärr och mindre vattendrag. I varma länder besö- 

 ker hon risfälten. Hon är föga skygg, flyger och dyker väl. 

 Hanen ruggar i början av juni och i okt., somliga kunna under 

 sommarruggningen ej flyga, men de flesta kunna det, enl. Barth, 

 även under ruggningen. 



Flygten är lätt, mycket snabb, vid flyttning slå de sig till- 

 samman i flockar om 8—15 st. Flygande bilda de ofta en lu- 

 tande krets, så att de främsta flyga högst, de efterföljande lägre. 

 Ljudet av flygten är svagt hvisslande. Dä hon simmar, flyter 

 hon högt på vattnet, lyfter lätt och hastigt. Dyker och simmar 

 under vattnet med stor skicklighet. 



Hanens läte under fortplantningstiden är 'pryt-pryt', honans 

 är ett hest: 'räb-räb', Faber; enl. Naumann utgöres lätet av 'knak' 

 eller 'fääk', 'kryck' eller 'kryff', 'väck väck', 'kräck kräck', hvarav 

 den fått namn, A. Carlsson, 'kryck' eller 'kväik', v. Droste. 



Födan i N. Irland under vintern växter av hvarjehanda slag, 

 Lemna m. fl., stundom insektlarver, dessutom sväljer hon grus- 



