EJDER. FULIOULA MOLLISSIMA. 



1429 



slås att skjuta gamla honor d. ^~-\^ och mot att taga ägg. Fjol- 

 årets ungfogel och de gamla hanarna efter fortplantningen kunna 

 utan skada skjutas, då honans enketid endast räcker några tim- 

 mar, LuNDQuiST. Unge i dundrägt erhållen d. ¥ 1860 vid Hartsö, 

 ScHLEGEL, 1866. På en holme bredvid nämnda ö häckade 1870 

 3 par ej långt från Måsar, HoLLaREX, 1881. 1 Nerike i en 

 liten sjö slogo 3 st. ned 1836 eller 1837, LuNBBORa, 1846; d, \' 

 1868 kommo till Hjelmaren 9 st, av hvilka en fäldes, de övriga 

 stannade till d. I, Gr. Lewenhaupt, 1868. En gång iakttagen i Ska- 

 gern, Örebro län, Sundström, 1869. I Norrköpings skärgård 

 häckar hon temligen allmänt. Ett par häckade 1850 på en av 

 de innersta holmarna i Bråviken, men boet blev förstördt. Flyger 

 någon gång in i sjön Glan, så att en der blivit skjuten, enl. 

 meddel. av Lundborg. Flyttningen börjar med april månad, då 

 några skjutas, men fogeln vårdas i allmänhet väl. Sedan ungarna 

 blivit utkläckta, samlas dunet, Lundborg, 1864. Vid G— ts kyrka 

 i Linköping utbjöds d. I 1868 Ejder för l,5o paret, Lewenhaupt. 

 På Furilen vid Gotland insamlas dun. På Fårön sköts fo- 

 geln, Linne. 'Häckar på Gotland i icke ringa antal, särdeles på 

 östra sidan av landet, och skulle, om den vårdades, kunna bliva 

 av betydlig fördel. Men den allmänna seden att skjuta fogeln 

 hvar den överkommes och ännu mer den förödande äggplockningen, 

 hvilken bedrives med en beklagansvärd grymhet och lättsinnighet 

 nästan överallt, skall snart göra denna herrliga fogel till en av 

 Gotlands sällsyntheter', Andrée, 1841. På Skeneholmen häcka de 

 under enbuskar, men endast 5 par; antalet minskas av böndernas 

 från Gotland åverkan, Holtz, 1868. På Sandön, Eisen, Stux- 

 BERG, 1868. Häckar på Klippöarnas stränder, på Lilla och Stora 

 Karlson och Asund vid Ö. Gotland; bor på kala klippor eller på 

 en gräsmatta med kort gräs, med eller utan fördjupningar i mar- 



Sundevall, Svenska /odlarna; forts, af Kinlerg, 1881-6, 



ken; nära stranden med underlag av tång, på högre platser av 

 mossa, bädd av egna dun; boets vidd 300 m.m., inuti 160, höjd 

 100, inuti 60. Häckar vid slutet av maj ; d. ¥ och i funnos både 

 färska och ruvade ägg. Äggen tagas av folk. Korpar och Kråkor, 

 eller söndertrampas av betande Får. Utom under häcktiden är 

 han mycket skygg, Holtz, 1866. Häckar isynnerhet talrikt på 

 Gotlands NÖ. kust; kallas på Karlsöarna Ad, Kolmodin, 1871. 

 Från Fårösund skrevs till 'Gotl. Alleh.': 'För någon tid sedan 

 var synlig en notis om Ejder på Karlsöarna, hvars bon angåvos 

 uppgå till omkring 100. Med anledning härav företogo sig några 

 personer, som särskildt egnat denna fogel sitt skydd, att på Skene- 

 holmen räkna dessa bon, och skedde detta, ehuru ej fullständigt; 

 260 bon räknades, och var detta antal med säkerhet ej mera än 

 hälvten av dem, som finnas.' Antalet, efter att förut hava min- 

 skats, har ökats under senare tid, der fogeln såsom på Karlsö skyd- 

 das. Allmogen plundrar äggen, som begagnas även om de äro 

 ruvade, 'då ungen smakar som fläskbitar'. Visar sig sällan om 

 vintern, enl. meddel. av Stenström. 



Talrik på ön Jungfrun, Westerlund, 1855. På Öland häc- 

 kade han icke 1867, Mevés, 1868. 



I Tjusts härad, N. Kalmar län^ hade Ejdern spridt sig och 

 häckade på en holme, der den förut ej fans, ungarna voro d. V* 

 utkläckta, och boet hade dunet kvar, Lewenhaupt, 1868. Den If 

 1847 på flyttning i Örs socken, 2 mil N. om Vexiö; kort före 

 skymningen kom en temligen högt flygande flock, av hvilken 4 

 honor fäldes; en flock hade vistats V2 mil nordligare på Helga sjö, 

 der 2 hanar fäldes, Göthe, 1874. 



Häckar i Bleking, Gadåmer, 1852. Erhållen, enl. meddel. 

 av C. G. Rääf, och d. ¥ 1868 i vinterdrägt, enl. meddel. av Eu- 

 RENIUS. I Bleking, V — r R— r, 1876. Ejdern går till största 



224 



