1430 



EJDER. FULIGULA MOLLISSIMA. 



delen utanför Blekings S. kust från Utklippan till Bornholmshålet 

 eller Hamrarna, drar förbi Blekings skärgård från de första da- 

 garna av apr. till början av juni; men det egentliga draget sker 

 emellan d. ^^; d. ¥ är draget av häckande foglar slut, och de 

 senare kommande talrika skarorna utgöras av årsgamla ungar, 

 kallade Plussare, ibland hvilka få Blankare, gamla hanar, 

 synas. Skjutas på drag ofta från ankrad båt, under det fogeln 

 kommer från SV. och drar mot NO. ute på öppna havet; endast 

 få komma inom de yttersta skären. Folket lever av fiske och 

 skytte å denna och andra foglar, dock skjutes icke en Ejder av 

 många tusen, som fara förbi. Man föreslog derför fri skjutning 

 å Ejder under dragfogelstiden, Pantzerhjelm, 1876. 



I Bohuslän talrik under hela året; håller sig om vintern vid 

 de yttersta skären, drar i mars åt de inre fjordarna, häckar oftast 

 på de större holmarna och ofta högt upp och långt från vatten; 

 vid mycket sträng vinter, då isen lägger sig långt utanför skären, 

 draga de bort, Ekström. Erhållen 1837 d. V^ och f på Väder- 

 öarna och på Koster d. ^-^ av B. Fr. Fries och W. v. Wright, 

 enl. en samtidig förteckning. Kallas i trakten av Strömstad, der 

 den är allmän hela året, Arfogel, hanen Arbult, honan Ära, 

 Gederström, 1876. I Bohuslän fans förr en kull åtminstone vid 

 hvartannat skär. Jagten fick till år 1879 vid vestra kusten börja 

 d. V och fortgå till midten av mars, hvarigenom en mängd små 

 ungar förstördes, men nu plundras äggen av pojkar, Bothén. 

 Ejdern var teml. talrik år 1883, men skjutes under olaga tid av 

 söndagsjägare och såsom sommarnöje. 



Ifrån Varberg skrevs, att honorna, sedan deras 'ägg rövats, 

 drogo sig N,-ut, till vikarna vid Vendelsö, 4 mil N. om Varberg, 

 hvarefter de flesta försvunnit d. V; hanar i sommardrägt erhöllos 



i midten av juli. Agg tagas allmänt i trakten av Varberg, A. Carls- 

 son, 1866. 



I NÖ. Skåne vår och höst, häckar ej, Wållengren, 1849; 

 sparsam, Gadamer, 1852. Erhölls vid Råå stundom i fisknät om 

 vintern och torgfördes i ringa antal till Lund. Erhållen vid Sege 

 d. 1^2 1851, vid Malmö d. ¥ 1864, d. ¥ 1870, vid Arlöv d. ^ 

 1877, Annetorp d. ¥ 1880, vid Trelleborg d. \^ 1853, och vid Fal- 

 sterbo stötte en d. \^ 1868 mot fyren och nedföll död, enl. med- 

 del. av Eurenius. Skjutes hvarje vinter vid Ystad och Trelle- 

 borg. Häckade 1868 i en planterad skog å Skanörs ljung, der 

 den fredats, Meves, 1868; erhållen d. tt 1880; förekommer här 

 om sommaren; för många år sedan hade en hona blivit dödad 

 vid boet, der skal kvarlågo. År 1819 sågs der en flock om 12 

 ä 15 hanar, som flögo över ljungen från Fotevik till Häl viken. 

 Ägg hava erhållits från Skanörs och Falsterbo ljung samt från 

 Kläppen, enl meddel. av N. Bruzelius. 



Häckar å Kristiansö och Bornholm, Brunnich, 1764; här och 

 der på Seeland och Fyen, Boie, 1819. Vid Friisenborg träffades 

 en hane vid roten av en stor bok; han lät taga sig med händerna, 

 var utan skada och vid godt hull; då han fick se vatten, blev 

 han åter livlig, Fischer, 1873. Häckar på flere öar, skyddas pä 

 somliga; om vintern talrik på djupt vatten, dyker efter musslor 

 på 30 famnars djup, Kj^erbölling, 1854. Går i regeln ej syd- 

 ligare än till Jutlands och Slesvigs kuster. Fångad i fisknät i 

 Isefjorden d. ff 1869, Collin, 1877. I Holstein om vintern; den 

 liknar Spetsbergens Ejder till formen av näbbet, men är större. Vid 

 Flensburg 1878 stundom om vintern, Jahresb., 1880. Omkring 100 

 par häcka på Listerdynerna, der 30—40,000 ägg av andra arter 

 årligen insamlas, men inga Ejderägg, om ej för utkläckning av 

 ungar till zoologiska trädgården i Hamburg, Möbius, 1870. Den i 



