EJDER. FULIGULA MOLLISSIMA. 



1435 



Under de sista dagarna av juni eller de första av juli utkläckas 

 ungarna, och honan lemnar boet, slår sig tillsammans med andra 

 ända till hösten, då unga och gamla samlas i flockar. I aug. 

 komma redan de unga i havet. Enligt Schulz, kommendant på 

 VardÖhus, ruvar honan 23 dagar, men 28 dagar åtgå från den, 

 då honan lägger sitt första ägg, tills hon fört ungarna från 

 boet. Då ungarna äro utkläckta, för modern dem till salt vatten, 

 kallar dem med 'orr'; ungarna följa modern till havs få dagar 

 efter det de blivit utkläckta, Ekström. Modern lär ungarna sim- 

 ma och dyka, G. v. Carlson, 1789. Holboll ansåg, att hon i 

 vildt tillstånd frambringar bastarder med F, spectabilis. 



Fiender har Ejdern uti Havsörnar och de stora Falkarna, Räv, 

 Måsar, Lestris, Korp och Kråka, som taga både ägg och ungar. 

 Hos oss äro Kråkor och, enl. W. Wöhler, de stora Måsarna de 

 skadligaste. Ungarna rädda sig genom dykning undan sina för- 

 följare, bland hvilka särskildt omtalas Lams argentatus. Kråkor 

 utdricka äggen i Finlands skärgård. På Färöarna är han fredad 

 av lagen, men krypskyttar och Delphinus orca, hvilken lever av 

 sjelar och sjöfogel, förtära många. 



Han är förbjuden att skjutas på Island; första gången är 

 plikten 1 kr., andra gången 20 kr., hvarjemte den, som blir 

 gripen på bar gerning, mister geväret, tredje gången botas 40 — 

 400 kr., Kruper, 1857. Mången anser, att hvarje jagt å Ejder borde 

 förbjudas. Vid häckplatser får han i Danmark icke skjutas vid 

 vite av 60 kr. Antalet foglar kunde betydligt förökas, om man 

 mindre plundrade äggen. Ett ^ ejderdun kostade från 8 — 13 kr.; 

 det begagnas mest till bolstrar, som användas i stället för täcken 

 eller filtar i Danmark och Tyskland; till ett sådant åtgår endast 

 1 — 2 ^, men av grövre fjädrar 5 ^, Ebel. — Draget börjar i Söder- 

 manlands skärgård i början av apr.; går från SV. till NO., varar 



14 dagar; de slå då icke ned för att äta eller hvila; det är star- 

 kast, då regn, snöglopp eller svårt väder inträffar. Han flyger 

 högre än senare på våren; då fogeln börjar slå ned på de yttre 

 skären, är det ett tecken att flyttningen är slut, och att icke flere 

 komma, Ekström. De sista dagarna i apr. eller första av maj 

 vid vackert väder och lindrig ^ vind komma de in i den inre 

 skärgården parvis och uppsöka sina gamla bon eller söka nya 

 boplatser. Aggläggningen slutar med maj månad; nu draga ha- 

 narna till havs och rugga, och unga foglar, som ej fortplanta sig, 

 komma, Ekström. Efter den utredning frågan vunnit, finner jag, 

 att jagten i Östersjön å gamla hanar efter fortplantningstiden och 

 å årsgammal Ejder kan utan skada, snarare till verkligt gagn 

 tillåtas. Kongl. Finansdepartementets skrivelse angående Ejders 

 fredande finnes intagen uti Jägarf. Tidskr. 1869, 44. Jagten dera 

 är enl. Kongl. Förordningen av d. ¥ 1869 förbjuden från d. ¥ — V"; 

 enl. den av d. ¥ 1873 för Östersjön till och med Kristianstads län 

 från d. ¥ — V^; på Gotland är nu allt jagande vid vissa holmar 

 och stränder förbjudet från d. ¥ — i. Se nämnda tidskrift. — Vintern 

 1880 — 81 dogo många av svält, men år 1883 var Ejdern ändock 

 teml. allmän i följd av det skydd hon åtnjutit, R.Holm, 1883. — 

 Ejders fridlysningstid vid kusten av Östersjön till Malmöhus län är 

 d. \* — T*, i Göteborgs och Bohus, Hallands, Malmöhus och V. ku- 

 sten av Kristianstads län under 5 år från 1879 d. å—V, och ägg få 

 ej tagas ur bon, Kongl. Skogsstyr. Kung. d. fl 1882. Utom det 

 att Ejdern är på en del holmar och skär vid Gotland skj^ddad, 

 får dun ej samlas förr än fogeln lemnat boet, Landshövd.-Emb. 

 Resol. d. ¥ 1882. Ejder är tills vidare fridlyst under alla års- 

 tider på Stora och Lilla Karlson med tillhörande områden, Kongl. 

 Br. d. ¥ 1869, ¥ 1870. 



Man antager, att, om alla äggen tagas eller om det skjutes på 



