1488 



VIGG. FUUGULA CRISTATA. 



Förekom under vintern vid Hertigdömena i flockar om 1,000 

 st., BoiE, 1819. Ej sällsynt under vintern, få par häcka i Ö. Hol- 

 stein: på Nordfriesiska öarna från okt. — mars mycket vanlig; 

 vid ihållande frost avtager antalet för kort tid, många skju- 

 tas, RoHWEDER, 1878—80. År 1876 stundom om vintern från 

 okt. till mars mycket allmän. Vid Flensburg 1877 regelbunden 

 under vintern; 1879 ofta erhållen; i hamnen 1880 d. ~ talrik. 

 Kom 1881 under jan., torgfördes talrikt. Vid samma stad fun- 

 nos i en vak d. ¥ 2 st., Jahresb. 



I Finland häckar han mest i N. delar, dock icke i dess 

 skoglösa trakter, enl. Palmen, 1873, som anför flere detaljer, till 

 hvilka må hänvisas. Gadd nämner 1769, att man får ur boet 

 god fjäder. p]rhållen d. ¥ 1849; Schlegel, 1866. Häckar i 

 sjöar i trakten av Helsingfors, Brandt, 1880. Häckar allmänt 

 i Ålands skärgård, nästan alltid på små holmar och skär; ungar, 

 somliga temligen stora, många flygga i midten av aug., andra 

 nykläckta. Av ungar tagas bukskinnen, som användas till muffar. 

 En hona, som utkläckt ungar, hade endast en fot, Sundström, 1874. 



I hela Ryssland till Ishavet och Stilla oceanen talrik, isyn- 

 nerhet om våren. En And beskrives under namn av Anas co- 

 lymhisy som tyckes vara en ung fogel av vår art, men en fråga 

 tillägges, om den möjligen kan vara bastard av F. cristata och 

 F. nyroca, Pallas, 1811. Vid Arkangel, ScHLEaEL, 1866; allmän 

 om sommaren, Seebohm, 1882, erhållen d. ¥, Dresser. Träffad 

 vid Dwina och Vuitegra, Lilljeborg, 1850. I S:t Petersburgs 

 guvernement ej sällsynt, Brandt, 1880. Under vår och höst van- 

 lig, men häckar ej, E. Buchner, 1885. Visar sig i Östersjöpro- 

 vinserna i| medlet av april, lägger 7—10 'Ågg, full kull erhållen 

 d. ^i] höstflyttningen varar till i slutet av okt., Russow, 1880; 1 

 Kawast och Lunia i maj 1854, Seidlitz, 1860. 



I Polen talrik på flyttning, Taczanowski, 1872. I Uman 

 iakttagen i början av nov., Goebel, 1879. Allmän i Eregli och på 

 Ismid; i Balaklava erhöllos i jan. 3 st. i ett skott, Taylor, 1872. 

 Häckar i Perm, men skall endast finnas under flyttning på step- 

 perna i N. Ural talrikt, Dresser. Dununge erhölls i Ural d. t® 

 1872, Meves. 



På Viski, lägre Petschora, d. V; vid Kuyga sällsynt, Seebohm, 

 Brown, 1876. I Charkow vid mediet av mars, Czernay, 1855. 

 I Astrakan ej mycket allmän, häckar på Kirgisstepperna, See- 

 bohm, 1882. I Kaukasus, Boödanow, Schalow, 1880. På slät- 

 terna i Kaukasus allmän under vår och höst; under vintern vid 

 S. kusten av Kaspiska havet, Seebohm, 1883. 



Träffad i Jenissej-dalen, 68^ n. br., 1876, Théel, Meves; vid 

 Tjumen under islossningen, Lepechin, 1783. Vid Obdorsk i juli 

 träffad i dundrägt d. f ; nästan flygga ungar i Langiorskaja d. 

 ¥, i Tobolsk, FiNSCH, 1877—80. En hane erhållen d. ¥ 1880 i 

 Suifun, BoLAu, 1881. På flyttning om vintern i Turkestan, Se- 

 verzow, 1876. Sällsynt i Pamir; sedd på Kara-Kul i slutet av 

 juli, anses häcka, Severzow, 1883. I Tarei-nor d. !!, Bureya 

 d. \^, Antral d. ~^^ Dresser. På Darserort iakttagen i sept. 

 1857, v. Preen, 1858. Största antalet övervintrar i Östersjön och 

 Nordsjön. Häckar någon gång i N. Tyskland, kommer då isen 

 smält, parar sig vid ankomsten, har ägg omkring d. '^^ Nau- 

 MANN. Vid Danzig V 1844, f, ¥, f^, H 1849; d. \' och V 1850 

 erhöllos gamla honor i ruggning, unga hanar d. '# 1846, d. ¥ och 

 \\ 1849, BöcK, 1850—51. Häckade på Karkowsjön år 1848, d. 

 V i hög vass nära vatten; 3 bon iakttogos; de voro av kort gräs, 

 i midten en liten fördjupning, omgiven av en liten krans av egna 

 dun. kg^ 9, föga ruvade, v. Maltzan, 1850. I samma sjö 

 även enl. B. v. Munchhausen, 1857. Häckar i Mecklenburg, 



