1490 



VIGG. FULIGULA CRISTATA. 



Calwer, 1853. Iakttagen i S. Tyskland d. '^ 1847, v. Heuglin, 

 1850. Övervintrar i Schweiz, Nåumann. Från okt. eller nov. till 

 mars på sjöarna ganska talrik i flockar om 10 — 40 st; förekom- 

 mer i Ticino, Riva, 1865, i Schaffhausen, Goeldlin, 1879. I 

 Genéve-dalen om hösten regelbunden flyttfogel, F.-Beaumont, 1856. 

 I Oberlausitz på flyttning under höst och vår ej sällan, stund- 

 om träfi*ad om sommaren, Tobias, 1853. I Böhmen under vin- 

 tern talrik på flyttning; år 1869 i oräknelig mängd vid Frauen- 

 berg, der han stannade nästan hela vintern; skall med säkerhet, 

 enl. Kazbunda, hava häckat under senare år^, A. Fritsch, 1872. 

 Kommer till Galizien och Bukowina under vår och senhöst, Za- 

 WADZKi, 1840. Om hösten på Donau vid Wien, Kronpr. Rudolf, 

 Brehm, 1879; här och på bergsfloderna sällsynt under höst och 

 vinter, v. Frauenfeld; på Donau d. A 1857, Gr. Marschall, 

 v. Pelzeln, 1882. Om våren 1870 vistades flere vid slottet Gold- 

 egg nära Salzburg, v. Tschusi. Erhållen i Neusiedlersjön våren 

 1818, Gr. Marschall, v. Pelzeln, 1871—82. På Furt-Teich d. 



32 



\^ 1864 talrik; vid Mariahof vanlig d. '-^ 1871, Hanf, 1871 

 72; år 1880 träffad d. V, 1881 d. ^, ^^^^ Jahresb. På Vor- 



arlberg om hösten till våren temligen vanlig, Bruhin, 1868. 

 Vid Stadlhof 1880 på flyttning 2 st. d. I, Jahresb. Träffad i 

 Ungern om vintern, Naumann. I Transsylvanien stundom under 

 flyttning i stort antal. Danford, Brown, 1875. 



Förekommer på flyttning i Oldenburg, v. Negelein, 1853; 

 började höstflyttningen år 1856 d. tI vid +9,6° temp. och SO. vind; 

 år 1878 regelbundet på flyttning; vid Hamburg 1878 regelbundet 

 om vintern, Jahresb. Träffad (vid Elbe?) ruvande fast, 9 'ågg^ 

 d. f 1858, Pässler, 1859. I Friesland alltid under vintern i 

 stor mängd på öppna vatten^ Albarda. 1866. I Ostfriesland un- 

 der vårflyttning talrik även i små dammar; är så litet skygg, att 



han ofta kommer in i byar och städer. På Borkum några par 

 årligen i mars och april; stannar här och der några dagar, be- 

 söker både salt och sött vatten. Erhållen vid Leiden d. il 1860, 

 i Holland d. ¥ 1855, fi 1859, ! 1860, ¥— ¥ 1862, ¥ 1865, Schle- 

 GEL, 1866. Den har fortplantats i Rotterdam, enl. Noll, 1868. 



På yttre Hebriderna fåtalig i sept.. Dresser. På Shetland 

 sällsynt om vintern, helst vid sött vatten, Saxby. På Orken- 

 öarna skall han finnas hvarje vinter; på Irland regelbunden om 

 vintern, Thompson. Funnen häckande i Storbritannien. I Skot- 

 land talrik under kalla vintrar, Clyde i okt. till mars. Funnen 

 häckande i Skotland, Broke, 1875. Storbritannien om vintern, anses 

 hava häckat i Nottinghamshire, på Themsen d. ¥ 1871, Dresser. 



I Belgien under slutet av hösten och början av våren myc- 

 ket vanlig på stora kärr och dammar, om vintern på vattendrag, 

 som ej tillfrysa; sällsynt på Moselle, de Selys, 1842; under vin- 

 tern 1854—55 iakttagen, Dubois, 1855. I Seine-Inférieure, Hardy, 

 1855. I C6te-d'0r regelbunden och allmän på flyttning, Marchant, 

 1869. I Savoyen en av de vanligaste under senhösten till våren; 

 blir mycket fet, och dess kött blir mycket saftigt och 'delikat', 

 Bailly, 1854. 



Vid Santander en flock om 12 st. sedd d. A, Irby, 1883. 

 Säges vara allmän i Portugal, A. C. Smith, 1868. Nära Malaga 

 en flock träff^ad, Saunders, 1871. I Spanien föga vanlig i jan. 

 —febr., Naceiro, 1850, Drake, 1869. I S. Spanien stundom talrik 

 om vintern, Irby. 



I Italien om vintern. På Corsicas östra kust i tusental un- 

 der vintern, många stanna till slutet av april. Ingen sedd på 

 vestkusten, Wharton. På Corsica talrik, Whitehead, 1885. Myc- 

 ket allmän om vintern, kommer i dec. Caras uppgift, att den 

 häckade på Sardinien, kräver bekräftelse. Om vintern mycket 



