FULIGULA RUFINA. 



1503 



I Ala-kul, V. Sibirien, träffad av Brehmer-expeditionen, 

 O. FiNSCH, enl. brev av 1876. Häckar i alla distrikterna i Tur- 

 kestan och är stannfogel eller förekommer i somliga under flytt- 

 ning, Severzow, 1876. 



I N. Tyskland ansedd såsom gäst; träffad flere gånger; skall en- 

 ligt Naumann hava häckat i Mecklenburg, Norr ut till Mecklen- 

 burg på Karkow-sjön; har grågröna ägg; och Mansfeldsjön, enl. 

 v. MtJNCHHAusEN, 1857, på Karkow-sjöu, hvilket dock blivit be- 

 stridt, Borggreve, 1869, men samma uppgift återfinnes även hos 

 Holland, 1871. En hane erhållen d. 'i 1858 på Tessinersjön 

 vid Krakow, v. Preen, 1863. I Pommern om våren sällsynt, 

 HoRNSCHTJCH, ScHiLLiNG, 1823; myckct sällsyntare än F. fer. I 

 Ö. Preussen sällsynt, Rathke, 1846. Häckar vid Eisleben, hade 

 i slutet av mars eller första hälvten av april fulla kullar ägg, om 

 6—10; sådana erhållna 1866—69 d. h'—\, [i Ungern d. V 1847], 

 Baldamus, 1870. I Mark sällsynt, Vangerow, 1855; 2 st. hava 

 erhållits, Schalow, 1876. Skall hava erhållits i Teltow, Scha- 

 Low, 1881. Tillfällig i Vestfalen och Lippe; på 40 år erhölls en 

 hane, och om hösten 1851 en hona i Miinsterlandet, v. Droste, 

 1873. Träffad häckande i Mansfeld, Anhalt, få gånger i sött 

 vatten, Naumann, 1850; anses häcka der, Pässler, 1856. I Miin- 

 sterlandet sällsynt, Bolsmann, 1852, här förekommande, Alttjm, 

 1863. En erhållen på Rhen och torgförd i Mainz, Römer, 1863. 

 Kommer från östliga trakter till Schlesien, ganska fåtalig, Gloger, 

 1833. I trakten av Halle a. S*, häckar, E. Rey, 1874; få visade 

 sig under häcktiden 1878; häckade vid saltsjön nära nämnda 

 stad 1879, hade d. ¥ 6 'ågg. Bo med litet torrt gräs utan dun, 

 var omgivet av högt gräs, Jahresb. I Thiiringen på flyttning 

 sällsynt, Hellmann, 1853. I Wetterau stundom under höst och 

 vinter; en gång erhållen vid Offenbach i aug., C. Jäger, 1858. 



Erhållen några gånger i Schwaben och Neuburg, Leu, 1855. 

 Hade i magen mannagräs. 



Erhållen i Bayern d. V. I Aisch-trakten erhöllos 4 st. d. '1f 

 1857, Jäckel, 1863. 



Enligt en förteckning av 1808 skall hon hava förekommit 

 på Boden- och Untersee, Goeldlin, 1879. Omtalad bland Boden- 

 sjöns foglar, Walchner, 1835. Iakttagen i S. Tyskland d. ^ 

 1847, v. Heuglin, 1850. Kommer alla år i okt. till Schweiz, 

 stannar till slutet av maj; vanligen parvis, sällan i stora floc- 

 kar; i magen träffades snäckor och grus; en ung fogel erhölls i 

 okt. 1814, Meisner, Schinz, 1815. På Bodensjön regelbunden; 

 på Ziirich-sjön mycket sällsyntare, och ännu mera sällan träffas 

 hon på Genéve-sjön, Schinz, 1838; är i Genéve-dalen oregelbun- 

 den flyttfogel, F.-Beaumont, 1856. Goeldlin säger 1867, att hon 

 var just ej sällsynt på Bodensjön, men oregelbunden. Erhölls i 

 febr. 1870 av Stölker, som 1872 häntyder derpå, att den under 

 senare tid varit mycket sällsyntare än enl. äldre uppgifter; erhölls 

 i Neukirch, Goeldlin, 1879. 



Häckade nära Böhmisch-Leipa, få erhållna i Pardubitz, der 

 hon några år före 1872 häckade, A. Fritsch, 1870—76. I trak- 

 ten av Salzburg mycket sällsynt, erhållen 3 gånger under åren 

 1854—61, v. TscHusi, 1875—77. Kommer stundom till Galizien, 

 Zawadzki, 1840. Om hösten på Donau vid Wien, talrik under 

 vintern, Kronpr. Rudolf m. fl., 1879. Säges hava kommit till några 

 ställen i Österrike d. V, \^ och bortflyttat d. A, träffad d. }% K. 

 Fritsch, 1874. I Neusiedlersjön d. 'i 1813, i juni 1818 och 

 nov. 1829, ¥ 1855, v. Pelzeln, Gr. Marschall, 1871—82. I 

 Tyrolen om vintern temligen talrik, Althammer, 1857. 



Häckar i S. Ungern och i allmänhet i SÖ. Europa temligen 

 talrikt; i Hvita moraset, Naumann, Baldamus. I Transsylvanien 



