1514 



KNIPA. FULIGULA CLANGULA. 



Under vintern och flyttningstiderna i Peking vanlig, David, 

 OusTALET, 1877. I en sjö i en park vid kejsarens sommarpalats. 

 Allmänt torgförd i Kina. På Formosa, Swinhoe, 1861 — 73. 



Vid Saghalin om vintern vanlig. I Japan allmän, Temminck, 

 Schlegel; d. fl 1864 i Hakodadi talrik, Whitely, 1867, m. fl. 

 Erhållen i nov., Swinhoe, 1877. 



I N. Amerika talrik i norden under häcktiden, flyttar söderut 

 till Mexiko, i hvars NV. del hon allmänt övervintrar, Dresser 

 m. fl. I Karolina, Coues, på Kuba, Gundlåch, Blåkiston, 1863. 

 Om nntern talrik i mellersta trakterna. Prins Max zu Wied, 1859; 

 om vintern i Illinois. Erhållen vid Filadelfia, ScHLEaEL. I V. 

 Amerika, Behringshav, S:t Michael, Matschie, Ziemer, 1885. An- 

 ses av somliga för en varietet av vår. 



Odmånn, som omtalade henne, sade, att hon aldrig går på 

 Vermdön i sött vatten. Är, utom under häcktiden, föga skygg, 

 men annars ganska varsam och livlig. Hon har skarp syn, der- 

 av ordspråket 'klart som ett Knipöga'. Lätet under fortplant- 

 ningstiden 'gä-gä-gä-gäärr', hvarpå makan svarar snattrande; ha- 

 nens låter även som 'knirr'. Flygten, som är snabb, framkallar, 

 såsom bekant, ljud, liknande 'tingtingting', hvilka äro klingande, 

 hvarav fogeln fått sitt namn clmgula. Hon flyter lätt på vattnet, 

 men är orolig; hon sänker sig stundom djupt, så att endast huvu- 

 det är synligt. Hon dyker utmärkt och vågar sig in i skum- 

 mande bränningar, undgår faran genom att dyka igenom de höga 

 vågorna. Köhler skrev i förra århundradet ett skaldestycke 

 'Foglarna', hvaruti det heter: 



Då Knipan far till djupet ner, 

 Hon trygg gig der för faran döljer: 

 Och böljan henne översköljer, 

 Till dess hon intet fruktar mer. 



Födan utgöres mest av fisk. Steller iakttog, att de på 

 Kamtschatka, sedan isen lagt sig på floderna, förtärde Lemlar, 

 fisk och musslor, enl. O dm ann förtär hon fisk och musslor. 

 I Stockholms skärgård isynnerhet mollusker, även, enl. Ek- 

 ström, mask och vatteninsekter; ävensom små krustaceer, vat- 

 tenväxter. På Irland under nov. — mars vattenväxter, frön, insek- 

 ter, insektlarver, entomostraca av slägtet Ct/pris; hos en fans Idotea. 

 Littorina littorea^ fiskfjäll, en annan endast Idotea^ en i januari 

 218 Lacuna quadrifasciata och 19 Rissoa lahiosa^ omkr. 12 Mon- 

 tacula purpurea och 2 arter av de vanliga Littorina^ dessutom grus; 

 en fogel från Westmeath 20 st. Lirnneiis pereger (de flesta av dem: 

 Galnaria lacustris Leåch), Limneus fossarius^ Äncylus Jiuviatilis^ 

 Neritina fluviatilis jemte något av vegetabilier, ävenledes Iglar, 

 Thompson. 



Boet tillreder hon ofta i ihåliga träd, stundom i gamla fogel- 

 bon, eller i brist derav mellan stenar, under buskar eller i hålor, 

 såsom Ekström funnit. Häckar även i holkar. Stundom begagna 

 flere foglar samma holk. En gång fann Wolley, att en Uggla, 

 Strix nisoria, och en Knipa lagt 'ågg i samma holk. Zetterstedt 

 m. fl. hava beskrivit häckningen i lappmarken. Lägger i Norge, 

 enl. Barth, 'Ågg i senare hälvten av juni, har små dunungar ofta 

 i början av aug. 



Man har i Niederschlesien i maj 1863 iakttagit dem parvis, och ha- 

 nen jagande honan; så ock i Pommern och vid Breslau. Derav har man 

 velat sluta till benägenhet hos fogeln att häcka sydligare än dess nuvarande 

 häckområde, A. v. Homeyer, 1868. Dock vaknar parningsdriften oftast hos 

 fiyttfoglar, förr än de nått sina häckplatser. 



Hon lever i regeln i monogami, sällan har hanen fiere honor, hvilka 

 då ej rätt väl förlikas; hvarje hane har sitt eget område på vattnet och 

 tillåter icke intrång av någon annan. Han angriper den främmande på så 

 sätt^ att han utsträcker halsen mot honom, dyker derpå hastigt för att komma 

 under motståndaren, som dock genast tar till flygten. Då den förre kommer 



