ALFOGEL. FULIGULA GLACIALIS. 



1523 



M 



Aggets längd 



» bredd ^.. 



» spets 



D reducerade längd 

 D rektangel 



1 a 



53,7 

 37,4 

 16,3 

 1,44 

 2008 



52,7 

 37,8 

 14,9 

 1,39 

 1992 



2 a 



55,2 

 35 

 20,2 

 1,58 

 1932 



b 



54,8 

 35,7 

 19,1 

 1,54 

 1956 



53,4 

 34,5 



18,9 

 1,55 

 1842 



d 



52,9 

 36.2 

 16,7 

 1,46 

 1915 



52,3 

 35,2 

 17,1 

 1,49 

 1841 



./¥ 



Aggets längd 



X) bredd 



» spets 



D reducerade längd. 

 y> rektangel 



50,2 

 35,9 

 14,3 



1802 



3 a 



48,7 

 36,8 



11,9 

 1,32 

 1792 



b 



48,5 

 36,8 



11,7 

 1,32 

 1785 



4 a 



53,8 

 38,2 

 15,6 



2055 



37,2 8 

 18,33 

 1.492 

 2073 



55,61 



37,25 

 18,36 

 1,493 

 2071 



b 



53,4 

 36,6 

 16,8 



1,46 



1954 



52,5 

 35,5 

 17 

 1,48 

 1864 



37,30 

 17,80 

 1,477 

 2055 



55,10 



37,2 3 



17,87 

 1,48 

 2051 



Lever vid Grönland under hela året, lägger ägg i juni, Fi- 

 BRicius, 1780. Träffades här av Sabine 1829. Den har blivit 

 beskriven såsom en egen art, hvilket dock icke blivit bekräftadt. 

 Lägger 7—11 ägg vid små sötvattensjöar ; modren förer ungarna 

 strax derifrån till havet. Vid S. Grönland under vintern flockvis, 

 HoLB0LL. År allmän vid kusten; häckar på Parrys ö, ävensom 

 V. om Davis sund, Newton, Dressek. 



Beskrevs först av Worm, 1655, erhållen från Island, kallades 

 der Hav e lid a. Kommer i slutet av apr. till häckplatserna vid 

 sött vatten, lägger 'ägg under umbellater eller bland gräs i slutet 

 av maj, men i sydlandet stundom redan d. ¥; ungar äro utkläckta 

 i slutet av juni. I början av sept. hava de flesta dragit till ha- 

 vet. Tar stundom från F, marila hennes ägg och utkläcker dem 

 med sina egna. I jan. 1821 drevos vid en häftig storm många 

 i land å Island, Faber, 1822-27. Han tillreder sitt bo på samma 

 platser som F. marila^ börjar lägga ägg redan i slutet av maj, 

 somliga först i juni, t. o. m. träffar man i början av juli ruvande 

 honor. De första ungarna utkläckas d. ¥, annars i början av juli, 

 Kruper, 1857. 



På Färöarna talrik och i stora flockar från ang. till mars; 



d 



54,75 



36,40 



18,35 



1,5 



1993 



35,52 

 19,23 

 1,541 

 1945 



5 a 



37,05 



18,77 

 1,5 

 2068 



55,82 



36,96 

 18,87 

 1,51 

 2063 



53,66 



36,68 

 16,98 

 1,463 

 1968 



36,67 

 16,99 

 1,463 

 1968 



38,26 

 15,29 



2049 



53,55 



38,02 



15,53 



1,4 



2036 



37,46 

 16,07 

 1,429 

 2004 



g 



53,52 



37,25 

 16,27 

 1,437 

 1994 



52,68 

 36,40 I 36,33 

 16,28 I 16,25 



1,447 

 1918 



1,450 

 1914 



om sommaren deremot mycket sällsynt; en gång hade han dock 

 träffats häckande, H. C. Muller, 1862. 



Häckar på Spetsbergen, Naumann. Synes der vara sällsynt. 

 Sedd vid Depotholmen, 80^ n. br.; i Kobbe bay d. ¥ 1861. En 

 kull ungar på sött vatten på en av öarna i Hornsund, Malm- 

 gren, 1863, Newton, 1865. Sundevall ansåg 1874, att den, så- 

 som egen art, ej kunde skiljas från vår. 



I Norge häckar han allmänt, talrikast inne i landet, och 

 ända från ryska gränsen, Collett hos Dresser. I Finnmarken 

 allmän stannfogel; lägger sent sina ägg, enl. meddel. av Nordvl 

 I trakten av Tromsö häckande, hade d. ¥ 1848 flygga ungar vid 

 färskt vatten, Lilljeborg, 1850. På Gullholmen vid Tana elv 

 d. V' 1884, Chapman, 1885. Vanlig vid 69—70^ n. br. Många 

 övervintra, men de flesta bortflytta; häcka nära Varangerfjorden 

 och i inre, höga trakter, Schrader, 1853. I de södra fjellsjöarna 

 sparsam; häckar dock på Dovre, Hallingdalsfjell, Jotunfjell och 

 på Valders. Under flyttning söderut, under höst och vår, talrik 

 i Kristianiafjorden; vid kusten i stora flockar, eu del kvarstannar, 

 Collett hos Dresser. En fullständig Albino erhållen utanför 

 Kristiania; kommer i sept, men antalet ökas under följande må- 



