ALFOGKL. FULIGULA GLACIALIS. 



1525 



vår och höst likaså, Gadamer, 1852, men i trakten av V. Vram 

 sällsynt, enl. Lilljebokg, 1845. I Luggude härad, NV. Skåne, 

 vid kusten under vinter och vår, G. Jönsson, 1881. En del 

 unga foglar fäldes i en kvarndam vid Brandstadholm i början 

 av okt. 1875: ej träffad i Ringsjön, enl. raeddel. av C. Möller. 

 I Skåne i april och början av maj, Sundevall, 1874. Vid Malmö 

 erhållen d. f 1833, I 1874, ! 1877; vid Ö. Torp d. I 1853, enl. 

 meddel. av Eurenius. Förekommer i stora skaror i havet vid 

 Trelleborg och Ystad, der den kvarstannar långt ut på våren, 

 en hane nästan i sommardrägt skjuten, dessutom ibland andra 

 en hona, en särdeles ljus varietet, enl. meddel. av N. Bruzelius. 



Skall hava häckat på Anholt; träffas i Danmark sällan under 

 maj månad. Om vintern talrik; få hava erhållits i sommardrägt. 

 Teilmann sade 1823, att den syntes 'ytterst sällan' på Nordsjön, 

 hvilket icke överensstämmer med nyare iakttagelser. I Slesvig 

 och Holstein talrik under vinterhalvåret, några stanna till medlet 

 av maj, Rohweder, 1875; år 1876 om vintern talrik, kom d. ¥, 

 bortflyttade d. 3'; kom i början av febr. från Östersjön. Iakttagen 

 vid Flensburg 1877. Om vintern talrik. I Flensburgs hamn 1880 

 d. ^^ talrik; vid samma tid kommo dagligen större och mindre 

 flockar över från Östersjön till Nordsjön. Torgfördes talrikt till 

 nämnde stad under jan. 1881. Vid Krusau 1881 i medlet av febr., 

 Jahresb. På Holsteins kust vanlig i början av nov-, Naumånn. 



Han är i Finland mycket talrik. Häckar i nordliga och 

 vanligtvis i högt belägna trakter, sällan i de sydliga. Kom till 

 Uleåborg åren 1784—87 mellan d. V och t, Julin, 1789; till 

 Lappajärvi, 63V/ n. br., åVk^ v. 1., åren 1834—44 mellan d. \^ 

 och i Moberg; till Åbo 1824 d. ¥, 1825 d. ¥, W. v. Wright, 

 1826. Kommer om våren till Åbo skärgård i stora flockar, stan- 

 nar här ej mer än 14 dagar, fångades med nät, Gadd, 1769. Vid 



Sundevall Svenslta foglarna; forts» af Kinherg , 1881-6. 



Ålands skärgård i otrolig mängd under stränga vintrar; isynner- 

 het då denna är mild, lärer största delen draga längre åt söder, 

 R. S. 1874. Se för övrigt Palmen, Finl. Fogl. 



Mycket talrik vid Rysslands och Sibiriens kuster, flyttar sö- 

 der ut till 60°, der den dröjer kort tid i sjöar och floder, flyttar tro- 

 ligen över till Amerika. I sydliga trakter synes han ej. Åter- 

 vänder tidigt på våren till Kamtschatka, Pallas, 1811. — Häckar 

 allmänt på tundran vid Arkangel, Seebohm, 1882. På Onega vid 

 öppna ställen under vintern, Kessler. I S:t Petersburgs guverne- 

 ment mycket talrik, Brandt, 1880. Under vår och höst vanlig, 

 ej funnen häckande, 'såsom Brandt säger', E. Buchner, 1885. 

 I Estland under apr. 1856, Seidlitz, 1860. I Östersjöprovinserna 

 till större delen på flyttning under senare hälvten av april till 

 midten av maj och i okt.; under våren på havet vid Reval i tusen- 

 tal, hvilka under dagen leva på havet och till natten draga in i 

 vikar. Av draget begagna sig jägarna, som på en morgon kunna 

 avfyra 30 — 50 skott, men bytet blir ringa. Hanarna förfölja under 

 snabb flygt honorna under ropande 'ä ä auli, ä ä ä aulet, ä ä aglik', 

 hvilket, då flere hanar skrika på en gång, låter som en slags 

 sång och såsom en avlägsen hornmusik. Deras föda utgöres 

 huvudsakligen av mollusker, hvilka de taga på havsbottnen, Rus- 

 sow, 1880. Vid Baltischport d. ^i i mängd, förmodas häcka der; i 

 juni och juli träff^as ungar, som ännu hava 'dundrägt'. De foglar, 

 som träff^as i midten av maj, äro anskjutna, Russow, 1880. 



I Centralryssland sällsynt under flyttning, funnen häckande 

 i Jaroslav, Sabanaeff, Dresser. I NÖ. Ryssland talrikast på 

 sjöarna å tundran; var här icke skygg, man kom den ofta på 

 30—40 stegs avstånd. Ryssar och samojeder kalla honom Col- 

 göy, efter hans läte, Seebohm, Brown, Dresser. 



Talrik på Novaja Semlja, Baer, 1858. I Matthew's straits^ 



236 



