1536 



STORSKRAKE. MERGUS MERGANSER. 



tes för vettar, Lundquist, 1864. Visade sig 1865 d. ¥ i Venn- 

 bolsströmmen, Gr. Lewenhåupt^ 1865. Förekommer vid Hjelma- 

 ren, Högberg, 1863. I Kil allmän under flyttning, Lövenhjelm, 

 1864. Häckar vid Lottern m. fl. sjöar ej sällsynt, Sundström, 

 1869. Under flyttning i Bråviken, häckar även här i holkar, 

 LuNDBORG, 1864. Häckar ej i insjöarna omkring Norrköping, 

 men temligen allmänt i skärgården, der den vårdas så till vida, 

 att honan ej gerna skjutes. En del öboar förstå att borttaga 

 några ägg ur holkarna, andra lemna honan alldeles i fred, för 

 att kunna bortskjuta hanen, under det honan ruvar äggen, som 

 läggas tidigt, redan i april, så att de stundom frysa, enl. meddel. 

 av Lundborg. 



Häckar i trakten av Karlstad allmänt, Cederström, 1851. 

 I N. Bohuslän under höst, vinter och vår ej sällsynt, Cederström, 

 1876. Enl. W. v. Wright, fans den i samma län endast under 

 vinter och vår och i ringa antal; kommer vanligtvis i början av 

 jan., bortflyttar i apr., stundom i maj; häckar ej här. Erhållen vid 

 Göteborg d. ¥ — f. Nilsson har i fråga härom blivit vilseledd av 

 opålitliga uppgifter, hvilket påpekats av Malm, 1877. I Vester- 

 götland häckande, ej talrik; träffas vid Vetterns strand, Gadambr, 

 1858. Erhållen i Småland d. ri 1869, enl. meddel. av Eurenius. 

 I Almesåkra någon gång, Carlson, 1882. I Ö. Småland allmän, 

 skjutes för vettar, Tiselius, 1868. Kallas vid Kalmar Isand, 

 emedan hon så tidigt lägger 'ågg-^ sades häcka i N. delen av 

 Oland; om vintern allmän, Westerlund, 1855. 



På Gotland häckande, Wallengren, 1853; är icke sällsynt, 

 om sommaren fåtalig, Kolmodin, 1871. Häckar på Lilla Karlsö 

 vid foten av klippan åt söder bland klippblock, på gamla almar 

 och Fraxinus samt på ruttna stubbar 1 ä 2 fot över marken, utan 



• « 

 underlag; ett par häckade pä Skeneholmen. Aggen hava orange- 

 färgad gula, HoLTZ, 1866—68. 



Träffad i Bleking om vintern, enl. meddel. av C. G. Rääf; 

 häckar der, se ovan. 



I NÖ. Skåne häckar han sällan, Gadamer, 1852; här och 

 der, Wallengren, 1849. I trakten av V. Vram sällan häckande, 

 LiLLJEBORG, 1845. Häckar allmänt vid Ringsjön, enl. meddel. 

 av C. Möller; en hona erhållen d. I 1874. Nykläckt unge d. 

 t 1875 vid Stehag. Erhållen vid Aggarp d. ¥ 1876, Heckeberga 

 d. ¥ 1864, Börringe d. I 1852, enl. meddel. av Eurenius, Er- 

 hållen vid Höje å ej långt från Lomma, Åström, 1859. Visade sig 

 aldrig på skånska slätten i trakten av Grönby, men väl vid S. 

 kusten. Skjutes om vintern i trakten av Ystad, enl. meddel. 

 av N. Bruzelius. Sades häcka omkring år 1840 vid Trelleborg. 

 Erhållen der d. V 1847, enl. meddel. av Eurenius. 



I Danmark sparsam, häckar, har 'ågg vanligen i slutet av 

 apr. eller början av maj, 8—12 st. Häckade i S. Seland; hade 

 bo omkring 30 fot högt i en bok, med bädd av dun; hade 12 

 föga ruvade ^ågg d. f^ Kj^erbölling. Häckar vid Isefjord och 

 Fuglesang på Laaland, Benzon hos Dresser. 



I Hertigdömena om vintern talrik, isynnerhet efter långvarig 

 storm; få par häcka i Ö» trakten, Rohweder. I Slesvig och Hol- 

 stein om vintern under nov., febr. Häckande vid Flensburg och 

 på Mols, J utland. Om vintern temligen talrik. Vid Flensburg 

 1877 regelbunden om vintern; 1878 stannfogel, men sällsynt; 1880 

 d. fl en erhållen; 1881 torgfördes den ofta under jan., Jahresb. 



I Finland ej särdeles talrik, men har träffats på många trak- 

 ter, omtalade av Palmen. Kom till Utsjoki, 69^/4° n. br., 45° ö. 1., 

 under 6 år mellan 1795 och 1826 d. ^, Moberg. Talrik norr 



o 



om Abo, häckar vid Uleåborg, der Dresser sanilade talrika 'ågg. 



