SALSKRAKE. MERGUS ALBELLUS, 



1557 



d. I nykläckta ungar. Bor mest på marken, men skall även be- 

 gagna ihåliga träd. Äggen likna Storskrakens, men äro mycket 

 mindre, glänsande, gulhvita, v. Mibdéndorff, Baldamus. 



I Tyskland under vintern vid kusten och inre vattendrag, 

 fåtalig. Under kalla vintrar ej sällsynt, Naumann. — I N. Tysk- 

 land regelbunden om vintern, mindre talrik, men ofta tillsamman 

 med F. clang., BoRaGREVE, 1869. Erhållen i Danzig, Bock, 1851, 

 temligen allmän, erhållen d. fL I Schwerin 1878 d. If, oregel- 

 bunden på flyttning, Jahresb. I Pommern ej vanlig, häckar, Horn- 

 SCHUCH, ScHiLLixNG, 1837; om vintern flere gånger erhållen, Hol- 

 land, 1871; d. ^' mest honor, 2 st. d. I' 1858 vid 0° och derom- 

 kring, d. ^^ 1862 en och annan vid Schlosskämpen; är en flyttfogel, 

 som under många år visar sig endast om vintern; iakttagen d. ¥ 

 1861 vid SO. vind och —2 till 5°; d. ^^ flere på öppet vatten 

 i Radli, Hix\tz, 1857—63. Vid Hiddensö teml. sällsynt, Tancré, 

 €nl. brev till E. v. Homeyer, 1881. I Neuvorpommern d. Ä 1864 

 vid isen, Holtz, 1865; i febr. å öppet vatten, Quistorp, 1858; 

 1877 regelbunden om vintern, Jahresb. Vid Greifswald i början 

 av maj sällsynt, ansågs hava häckat i en ihålig bok, Wiese, 1867. 

 Att den skulle häckat är högst osannolikt. I Ö. och V. Preussen 

 sällsynt, Rathke, 1846. I Mark teml. sällsynt om hösten. Under 

 kalla vintrar temligen regelbunden, ensam, mest bland F. clang., 

 Schalow, 1876. I Anhalt om vintern; stundom i små flockar, 

 Naumann; flere träfi^ade, Pässler, 1854, M. Schneider, 1867. Er- 

 hålles ofta om vintern, 1558 d. '-t*, 1860 i midten av jan., d. f 

 1861, R. Blasius, 1862. Sällsynt om vintern i Gronow, Han- 

 nover, R. Mejer, 1883. Vid Stiege 1878 irrgäst, Jahresb. I 

 Miinsterlandet under kalla vintrar, Bolsmann, 1852. Vid Köln på 

 Rhen, Ruhl, 1852. I Arnsberg temligen regelbunden på flytt- 

 ning, nästan endast unga foglar, Suffrian, 1846, I Wetterau 



Sundevall, Svenska foglarna; forts, af Kinherg, 1881-6, 



1859 d. T^ erhållen på Main ovan om Hanau; en och annan träf- 

 fas hvarje år vid floden, så ock d. '# vid Main; en erhållen på 

 Main d. \^ C. Jäger, 1858-60. Saknas knappt någon vinter i 

 Schlesien, än fåtalig, än i större antal, GLoaER, 1833. I Trachen- 

 berg 1878: vår och höst, ofta 8—14 dagar, Jahresb. I Neuwied 

 talrik, isynnerhet honor och unga foglar, Brahts, 1855. 



I S. Tyskland hvarje vinter honor och unga foglar; träffad 

 d. ti 1843, Heuglin, 1850. I Kurhessen sällsynt, Schwaab, 1851. 

 I Niederhessen om vintern ej särdeles sällsynt, Sezekorn, 1864. 

 I trakten av Halle a. S. flere gånger träffad, E. Rey, 1874. I 

 Thiiringen på flyttning sällsynt, Hellmann, 1853. Förekommer 

 vid Rentendorff, L. Brehm, 1833. I Wetterau från dec. till mars 

 ej sällsynt, C. Jäger, 1858. I Tiickelhausen 1875 erhållen d. 

 tI, Jahresb. Enkla par eller små flockar komma till Mittel- 

 franken hvarje vinter; vid Altmiihl och Rednitz ej sällsynt, i Aisch- 

 trakten om vintern; erhållen d. 1 1855, Jäckel, 1863—64. I Schwa- 

 ben och Neuburg sällsyntare än M. merg.^ Leu, 1855. På vin- 

 tern talrik på Donau d. ^i till I. Om vintern 1856 talrik i Ba- 

 yerns vattendrag. Ett par d. I 1858 i Bayern, Jäckel, 1856—58. 

 I Windsheim, Bayern, 1884 d. il erhöllos 2 honor från Lech, 

 torgförda i Augsburg, Jäckel, Jahresb. Omnämnes bland WUr- 

 tembergs foglar, Calwer, 1853. I Plochingen, Wiirtemberg, ovan- 

 lig, visade sig vintern 1884, Jahresb. 



I Schweiz under alla vintrar från nov. till in i mars eller 

 början av maj. Talrik på små floder och sjöar; gamla hanar säll- 

 syntare, Meisner, Schinz, 1815. Träffas i Ticino, Riva, 1865. 

 I S:t Gallen och Appenzell om vintern, ej sällsynt, Stölker, 

 1867. På Untersee om vintern ej sällsynt, Bruhin, 1868. I Ge- 

 névedalen regelbunden flyttfogel, F.-Beaumont, 1856. 



I Oberlausitz endast under kalla vintrar, Tobias, 1853. I Böh- 



240 



