1558 



SALSKRAKE. MERGUS ALBELLUS. 



men ej sällsynt under vintern; lionor och unga foglar torgföras 

 årligen i Prag, hanar träffas sällan, A. Peitsch, 1872. Kommer 

 till Galizien och Bukowina nästan hvarje vinter, stundom i större 

 antal, Zawadzki, 1840. Kom till några ställen i Österrike d. 

 if— t; bortflyttade d. f— I, K. Fritsch, 1872; synes komma hvarje 

 vinter till Donau vid Wien, Kronpr. Rudolf m. fl., 1879. I Mäh- 

 ren och Schlesien stundom under senhöst och vinter, Schwab, 

 1854. I trakten av Salzburg synes den vara sällsynt; erhållen 

 1846 och d, iå 1876, v. Tschusi, 1875-77. I Neusiedlersee d. 

 *# 1813, Natterer, v. Pelzeln, 1874. I Tyrolen unga foglar, 

 sällan gamla, om vintern, Althammer, 1857. Få gånger erhållen 

 vid Furt Teich vid Mariahof, Obersteiermark, d. ^f 1865, Hanf, 

 1865—72. Kom d. I 1859 till Neustadt, Krain, Seidensacher, 

 1860. Vid Stadlhof 1880 på flyttning; d. i 6 st., d. i 4 si, d. I 

 en iakttagen, Jahresb. I Siebenbiirgen på flyttning i synnerhet 

 om vintern, Landbeck, 1842. 



I Ungern talrikare än M. merg.^ drar hvarje vinter åt SV., 

 KoRNHUBER, 1856. I Transsylvanieu talrik; under vintern i stora 

 flockar, i midten av mars i mängd. Danford, Brown, 1875. 



I Oldenburg sällsynt, enl. v. Negelein, 1853; men 1878 re- 

 gelbunden på flyttning; vid kusten och inne i landet fäldes flere 

 med i¥. merg, i början av mars 1881. Vid Hamburg 1878 regel- 

 bunden om vintern, Jahresb. I Wilhelmshafen sällsynt på flytt- 

 ning; i mars 1883 iakttogos 5 st. på stranden, LuDwia, Jahresb. 

 På Borkum ofta träffad, blir först i febr. och mars under 

 kort tid talrikare. I Friesland en och annan gång träffad med 

 samslägtingarna, Albarba, 1866. På Hollands kust hvarje vinter, 

 men ej talrik. Vid Harlem erhölls i febr. 1833 en hane i full 

 drägt. På Hollands kust likaledes hane i full drägt d. I 1855, 

 I 1861 i övergångsdrägt; en erhölls d. f 1861, ScHLEaEL. 



På Irland mycket sällsynt om vintern, men i några inre trak- 

 ter årligen, Thompson, 1851. I Storbritannien sällsynt, tillfällig, 

 oftast erhållen i Ö. Skottland, enl. Dresser; även erhållen på 

 kusterna. Torgföres stundom i städerna. 



I N. Belgien allmän under vintern; i vattendragen oregel- 

 bunden på flyttning, de Selys, 1842. 



Omtalas från Seine-Inférieure, Hardy, 1855. I Eure-et-Loire 

 högst sällsynt, Marchand, 1868. I C6te-d'0r tillfällig, sällsynt, 

 Marchant, 1869. I Savoyen under alla år mot slutet av okt. 

 och isynnerhet vid köld under nov. och dec, men är aldrig all- 

 män, utan visar sig endast i små flockar eller parvis, sällan nå- 

 gon ensam; gamla hanar mindre vanliga. Vid slutet av vintern 

 visa sig åter på flyttning båda könen och unga foglar tillsamman; 

 somliga stanna till midten av april. Köttet, ehuru ej godt, an- 

 vändes under fastan, Bailly, 1854. O.-Galliard erhöll den under 

 vintern 1854—55 vid Lyon. I Provence om vintern. Dresser. 



I Spanien om vintern, isynnerhet vid Albufera, Saunders, 1871. 



Många, isynnerhet unga, Övervintra på Sardinien, Salvadori, 

 1865. I Sardinien ej ovanlig under vintern, Brooke, 1883. I 

 Italien under vinter och vår, GiaLiOLi, 1865. I Toscana enl. Sayi 

 och ScHALOw, 1877. Torgförd i Neapel i febr., Lord Lilford, 

 1875. På Sicilien visa sig hvarje år unga foglar under sträng 

 vinter, men aldrig talrikt, Malherbe, 1843. På Malta ej talrik, 

 Schembri, 1843; träffad vintern 1868 och vid flere tillfällen under 

 de senaste åren dessförinnan, C. A. Wright, 1864—70; isynner- 

 het vid fult väder om vintern, annars mycket sällsynt, Dresser. 

 I Grekland övervintrar den talrikt, Naumann. Är allmännast av 

 Skrakarna och nästan lika talrik som Ful clang.^ hvilken den följer; 

 är här mycket mindre skygg än annorstädes, y. d, Muhle, 1844. 



Allmän i Macedonien i sött vatten, i de lugna strömmar, som 



