SALSKRAKE. MERGUS ALBELLUS. 



1559 



flyta genom kärren. Gamla hanar syntes aldrig, Elwes, Buckley, 

 1870. I Epirus under febr. och mars äro unga foglar allmänna, 

 men gamla sällsynta, Powys, 1860, Lilford. På Korfu tillfällig; 

 å Joniska öarna, talrikare på Santa Maria, Drummond, Powys. 

 Flyttar sent ät norden. 



Förekommer i Bulgarien, E. v. Homeyer, 1877. I Dobrud- 

 scha under vintertåg. En utmattad fångad i en skog, Sintenis, 

 1877. I Turkiet mycket allmän, Sperling, 1864. 



I Algeriet sällsynt om vintern, Loche. Vid Tanger erhållen, 

 Irby, Schlegel. En gång iakttagen vid kusten av Palestina, 

 Tristram, 1868. I S. Afganistan 3 st. erhållna; vid Kokera d. x* 

 1881, Kandahar d. I 1881, C. Swinhoe, 1882. Med kikare sä- 

 kert sedd i Pamir i slutet av aug., Seyerzow, 1883. I Oudh och 

 Kumaon sedd i jan. och febr. i små flockar om 3 — 7 st, Irby^ 

 1861. 'Tillfällig' i N. Indien under kall väderlek; erhållen nära 

 Cuttack; i Oudh; säges vara sällsynt nära Delhi och i Sindh, 

 Jerdon, 1864. I Sindh sällsynt liksom i övre Indien, A. O. 

 Hume; hanen är mycket misstänksam. Fogeln har en enda liten 

 blindtarm, Blyth, 1867. 



Förekommer mellan Takoo och Peking, Swinhoe, 1861. I 

 N. Kina talrik under vintern på floder och sjöar, ävenså i mel- 

 lersta Kina; flyttar under slutet av vintern i stort antal över Pe- 

 king, David, Oustalet. På Yantze om vintern allmän, Swinhoe; 

 träffas i Tatien bay; torgföres ymnigt, Dresser. 



I Japan talrik, Temminck, Schlegel. En hona erhållen i 

 Hakodadi, Swinhoe, 1875. Erhållen i Yezzo och Yokohama på 

 fogelmarknaden, Blåkiston, Pryer, 1878—79. 



I Amerika saknas den, och endast ung fogel omtalas av Au- 

 DUBON. Har senare ej återfunnits. Wilson omtalar väl en fogel 

 under detta namn, men den synes hava varit en annan fogel, och 



Pr. Max zu Wied nämner den och säger, att den ej är så talrik 

 i N. Amerika^ hvilket uttryck väl endast grundar sig på Audubon. 



Uppehåller sig mycket mer i sött vatten än andra arter av 

 slägtet. Under blid vinter stundom i större strömmar inne i lan- 

 det, ofta långt från havet, Ekström, 1832. Är mycket livlig och 

 skygg. Då den står, bär den kroppen vågrätt och halsen S-for- 

 mig. Flyg ten är skarp, men skall ej framkalla något ljud. 

 Dess rörelser i vattnet äro mycket omvexlande. Dyker snabbt 

 och rakt ned och kan stanna länge under vattenytan. Synes upp- 

 komma nästan på samma ställe. Lätet är knorrande. 



Förtär i Bohuslän små Ål-, Id- och Mörtungar, enl. Malm, 

 även andra vattendjur, små Grodor, vatteninsekter, enl. Nåumann 

 Ål, Tobis, Crangon vulgaris, Atherina hepsetus m. fl., små Grodor, 

 vatteninsekter. 



Häckar ofta i höga, ihåliga träd eller ett gammalt rovfogels- 

 eller Kråkbo. Till boet användes gräs med något dun. Bor 

 även på marken. Honan lägger 8 — 12—14 ägg. Frambringar 

 med A. clangula bastarder, se här nedan. 



Skjutes hos oss tillfälligtvis vid jagt å Knipor och slår till 

 Knip-vettar. Fångas stundom i nät. 



Fiender har han i Falkar och Hökar, från hvilka han ge- 

 nom dykning kan rädda sig. 



Köttet har stark smak av fisk, hvarför ryssarna icke gerna 

 äta det; även i S. Europa är det av samma skäl ej omtyckt, 

 men ätes dock under fastan i Frankrike. 



Underhålles gerna i zoologiska trädgårdar och blir liksom 

 samslägtingarna ganska tam. Den ådrager sig särskild uppmärk- 

 samhet hos allmänheten genom sina livliga rörelser och sin skick- 

 lighet i dykning och att uppsnappa de födoämnen, hvarmed man 

 förser den. 



