34 B. Kaalaas. 



overraskende, iiaar man tager i betragtning landets høie nord- 

 lige beliggenhed. Der viser sig i denne henseende en betyde- 

 lig forskjel mellem den fanerogame vegetation paa den ene 

 side og moserne paa den anden, ligesom imellem disses to 

 grupper: løv- og levermoserne. Vört lands fanerogame flora 

 er i sammenligning med Mellem- og Sydeuropas relativt fattig; 

 dens artsantal udgjør ikke over 7? af alle europæiske fane- 

 rogamer. En stor del arter, som er udbredte i Mellemeuropa : 

 Tyskland, Østerrige, Sveits, det nordlige og mellemste Frank- 

 rige, Belgien, Holland og Sydengland, savnes hos os. Deri- 

 mod har de nævnte lande ikke noget stort antal hepaticæ, som 

 ikke ogsaa er fundne inden Norges grænser. Først søndenfor 

 Alperne optræder nye, fra vor floras arter afvigende former. 

 Heller ikke med løvmoser er vort land forholdsvis saa godt 

 udstyret som med levermoser, idet de første ikke udgjør mer 

 end omtrent 42 — 43 '*/(, af det hele i Europa fundne antal.. 

 Dette viser, at levermoserne med hensyn til sin udbre:^.else i 

 mindre grad end de to øvrige her nævnte afdehnger af planter 

 er afhængige af luftens temperatur, men fremfor alt kræver 

 passende fugtighed og skygge foruden en bestemt fysisk be- 

 skafPenhed af underlaget, og at de enkelte arter i regelen har 

 en større evne til at afpasse sig efter de forskjellige forholde 

 end fanerogamer og løvmoser. Mange levermoser har derfor 

 en særdeles stor udbredelse; enkelte findes i alle verdensdele,, 

 og et betydeligt antal forekommer over hele Europa. 



Norge besidder kun yderst faa hepaticæ, der synes at 

 være egne for dets flora, eller som ialfald hidtil ikke er 

 fundne udenfor dets grænser, nemHg følgende 11: Asterella 

 Kiærii, Cephalodoc Bryhnii, Scapania Kaurini, Sc. crassiretis, 

 Plagiochila lobata, Jungermania elongata, J. nardioides, Kardia 

 subeïliptica, Marsupella Boeckii, Cesia andreæoides og C. cochlearis. 

 Alle disse er forholdsvis nylig opdagede former, som sikkerlig 

 i fremtiden ogsaa vil blive paaviste andetsteds i Europa eller 

 i Nordamerika. De fleste af dem kjendes kun fra et eller 

 nogle faa steder her i landet, maaske endel ogsaa kun er af- 

 vigende former af andre arter. 



Af Norges levermoser er foruden de ovennævnte følgende 32,, 

 saavidt mig bskjendt, ikke iagttagne i de øvrige skandinaviske 

 lande : Asterella Lindenbergii, Frullania JacJcii, Lejeunea ulicina, 

 L. ovata, L. patens, Badula aquilegia* R. Carringtoni, Pleuroda 



