50 B. Kaalaas. 



en tidligere fugtigere klimatisk periode, da den atlantiske flora 

 var udbredt over hele det sydlige Norge. 



Alle de til denne gruppe henregnede arter har sin nord- 

 grænse paa jorden i Norge. 



4. Et meget betydeligt antal af vore hepaticæ er til sin 

 udbredelse indenfor floraomraadet spredt over omtrent hele 

 den sydlige del af landet, men mangler i de nordlige egne 

 eller forekommer ialfald der som en stor sj eldenhed. Sin 

 nordgrænse finder de dog paa en temmehg forskjellig bredde- 

 grad; de fleste gaar i det mindste til Trondhjem (ca. 68^/2°), 

 nogle ogsaa et godt stykke langs kysten op i Nordland til 

 Salten eller Ofoten (68 — 68 V2 ^ n. br.), dog er de her meget 

 sjeldne og findes kun paa de i klimatisk henseende mest 

 begunstigede steder. Naar nogle af de derhen regnede arter 

 endnu ikke er fundne nordenfor Dovre, turde dette i de fleste 

 tilfælde komme ai den ufuldstændige undersøgelse af de 

 trondhjemske egne og ikke egenthg kunne ansees som bevis 

 for, at de ganske savnes her. Denne gruppe indbefatter arter, 

 hvis rette hjem Hgger søndenfor det skandinaviske flora- 

 omraade, og den kan derfor betegnes som den mellemeuropceisJce. 

 De fleste af de hertil førte levermoser er almindeligst i Mellem- 

 europa: Tyskland, Frankrig, Sveits o. s. v. For mange af dem 

 er det karakteristisk, at de skyr det fugtige klima paa vor 

 vestkyst og derfor især er udbredt i det østlige Norge. Lige- 

 ledes gjenfindes de i det østlige Europa og Sibirien. De er 

 saaledes tydeligvis af en kontinental karakter og fordrer et 

 tørrere khma med høi sommertemperatur. Til denne kontinen- 

 tale afdeUng af gruppen hører følgende arter: 



*!Riccia glauca 



— sorocarpa. 

 Porella platyphylla. 



— rivularis. 

 Metzgeria furcata. 

 *Cephalozia Helleri. 

 *Lophocolea minor. 



— heterophylla. 

 Ptilidium pulcherrimum. 

 *Jungermania lanceolata. 



— cæspiticia. 



I 



