54 B. Kaalaas. 



over havet saaledes f . ex. Diplophyllum öbtusifolium, Jungermania 

 exseda og J. Michauxii. 



Efter sin udbredelse inden floraomraadet kan altsaa Norges 

 levermoser efter det her anførte fordeles paa disse 5 grupper : 



1. Omnivage arter, udbredte over det hele land. 



2. Arktisk-alpine arter, udbredte i landets arktiske egne 

 og i fjeldtrakteme i det centrale og sydlige Norge. 



3. Atlantiske arter, udbredte paa vestkysten mellem Stav- 

 anger og Stadt. 



4. Central-europœiske arter, udbredte over den sydlige 

 del af landet, fornemmeUg i det østenfjeldske, indtil Trond- 

 hjem eller op i Nordland. 



5. Méridionale arter, udbredte paa sydkysten fra Smaa- 

 lenene til Sognefjorden. 



6. 



Levermosernes vertikale udbredelse i Norge, deres fordeling 

 paa forskjellige hoideregioner. 



Den høide over havet, hvortil de enkelte arter af lever- 

 moser stiger op paa fjeldene, vil i et land som Norge, der 

 strækker sig gjennem saa mange breddegrader, være meget 

 forskjelHg i den nordlige og sydlige del af landet. Paa grund 

 af den mod nord stadig aftagsnde temperatur i samme niveau 

 vil arternes høidegrænse ligge i den største vertikale afstand 

 fra havet i den sydligste del af landet og derfra stadig synke 

 lavere og lavere, eftersom man kommer længere mod nord, 

 indtil de paa en vis breddegrad træifer havfladen. Paa dette 

 sted vil artens nordgrænse være naaet. Heraf følger ogsaa, 

 at jo større høide en plante stiger til paa fjeldene i det syd- 

 lige, desto længere op mod nord vil i almindelighed dens 

 polargrænse flyttes. Ved betragtningen af levermosernes ud- 

 bredelse i Norge vil man i det store og hele finde dette for- 

 hold reahseret, skjønt enkelte afvigelser ogsaa forekommer, 

 hvortil grunden for en væsentlig del turde være den, at Nor- 

 ges nordhgste egne fortrinsvis har et kystklima, medens fjeld- 

 trakteme paa østlandet er indlandsegne. 



