Levernioseriies ndbredelse i Norge. 23 



Universitetets levermosherbarium, indeholdende de af prof. 

 M. Blytt, prof. Axel Blytt, dr. N. Wulfsberg med flere ind- 

 samlede liepaticæ. 



Sommerfelts herbarium, indeholdende de af pastor S. Chr. 

 Sommerfelt fandne levermoser. 



Mosherbarier tilhørende følgende herrer: lægerne N. Bryhn 

 og I. Hagen, cand. real. E. Jørgensen, amanuensis R. 

 Frid t z, læge Fr. Kiær, pastor Chr. Kaurin og fabrik- 

 bestyrer F. Ryan. Disse samlinger indeholder omtrent alt, 

 hvad disse botanikere hidtil har samlet, dog har jeg for en- 

 keltes vedkommende ikke kunnet medtage alt, hvad de har 

 samlet i den sidste sommer. 



Frøken Sopliie Møllers samling af liepaticæ fra Filefjeld, 

 Grausdal med flere steder. 



De af apotheker E,. Fridtze fra E,ybnik i Schlesien under 

 en reise i Norge i 1882 paa Dovre og ved Tromsø samlede 

 levermoser, som velvillig har været mig tils tillet til gjennem- 

 syn af hr. pastor Kaurin. 



Samlinger fra Laurviks omegn og Ryfylke, gjorte i 1890 

 af cand. F. Nyman fra Linköping i Sverige. 



Den allerstørste del af disse samhuger har været ganske 

 ubestemte, og ialfald har det i de fleste tilfælde været nød- 

 vendigt at revidere bestemmelserne mikroskopisk. Enhver 

 bryolog vil lettehg kunne indse, hvor særdeles megen tid den 

 nukroskopiske bestemmelse af omtrent 8000 exemplarer af 

 levermoser kræver, naar bestemmelsen skal være saavidt mulig 

 sikker. Paa grund af manglende tid har jeg ogsaa maattet 

 indskrænke mig til at behandle arterne mere kollektivt, end 

 jeg oprindehg havde tænkt, og jeg har ikke kurniet skjænke 

 disses vekslende former, hvorpaa vor flora er saa rig, den op- 

 mærksomhed, som jeg kunde have ønsket. Af varieteter er 

 der saaledes kun medtaget de mest fremtrædende, og ligeledes 

 er enkelte tvilsomme former ikke optagne. At der ved be- 

 stemmelsen af et saa stort antal exemplarer af en saapas van- 

 skelig plantegruppe som levermoserne ikke skulde være ind- 

 løbet enkelte feil, er mere at haabe end at vente, særlig da 

 arbeidet har maattet paaskyndes paa grund af den knappe 

 tid, som i forhold til dets vidtløftighed har staaet til min 

 raadighed. Paa den anden side haaber jeg dog, at mulige 

 feil i enkelte bestemmelser ikke i nogen nævneværdig grad 



