Levermosernes uclbredelse i Norge. 19 



Stad. Bjørn Lindberg har under en reise paa Dovre 

 med faderen, professor S. 0. Lindberg, for første gang i Norge 

 taget Marsupella æmula. 



Forfatteren liar endelig i en længere aarrække (1878 — 1891) 

 drevet systematiske undersøgelser over Norges mosilora og 

 kerunder særlig kavt levermoserne for^ øie. Ved reiser i de 

 forskjeUigste strøg af det østen- og vestenfjeldske kar jeg lært 

 størsteparten af det sydlige Norge nærmere at kjende i bryo- 

 logisk kenseende, men mine undersøgelser kar dog fortrinsvis 

 været rettede paa den eiendommekge levermosfLora paa vort 

 lands vestkyst. Blandt de af mig nærmere gjennemf ørskede 

 strøg kan nævnes: Ryfylkes fjord egne (1885 — 1886), de ydre 

 distrikter af Søndkordland og Hardanger (1888 — 1889), Ham- 

 mer i Nordkordland, kysten af Søndfjord (1889) og Nordfjord 

 (1888), Hallingdal (1890), Yalders og Filefjeld (1883, 1890) 

 samt omegnen af Kristiania (1878 — 1891). Resultatet af disse 

 undersøgelser kar blandt andet været opdagelsen af følgende 

 16 nye arter for vor flora: Radula Carringtoni, R. aquilegia, 

 Lejeunea ovata, L. patens, Porella platyphylloidea, Cephalosia biloba, 

 C. myriantha, Saccogyna viticulosa, Herberta adunca, Scapania 

 compacta, Sc. planifolia, Plagiochila punctata, Jungermania Donii, 

 Marsupella FuncMi, Cesia crenulata og Fossombronia angulosa 

 samt gjenopdagelsen af den paa 60 aar ikke gjenfundne 

 Pleuroøia purpurea. 



2. 

 Om det materiale, hvorpaa fremstillingen støtter sig. 



Af den foregaaende fremstilling af levermosernes opda- 

 gelseskistorie i Norge vil det indsees, at de mossamlinger, 

 kvortil en oversigt over levermosernes udbredelse og fore- 

 komst i vort land kan støtte sig, baade er talrig© og righol- 

 dige. Ganske anderledes er derimod forkoldet med den litera- 

 tur, som bekandler dette emne; denne er nemlig temmelig 

 mager og ufuldstændig. Norge kan i den retning ikke sam- 

 menkgnes med nabolandene: Sverige, Danmark og Finland. 

 Det meste af, kvad der er samlet kos os paa dette omraade, 

 kar kidtil kenligget næsten fuldstændig ubearbeidet i de for- 

 skjellige samleres herbarier. Af arbeider, der søger at levere 



2* 



