10 B. Kaalaas. 



almindelige i landet, men ogsaa endel af de sjeldnere. En 

 art: Adelanthus decipiens, er siden Sommerfelts tid ikke gjen- 

 funden i Norge. Mindst 10 af de her nævnte moser er først 

 senere opstillede som selvstændige arter. 



Af ligesaa stor betydning for kundskaben om Norges 

 levermosflora var professor M. Blytts virksomlied, der tildels 

 faldt i samme tidsrum som Sommerfelts. Mathias Numsen 

 Blytt (født 1789, død 1862) var fra 1828—1837 lektor og 

 fra 1837 til sin død professor i botanik ved universitetet i 

 Kristiania. I tiden fra 1822 — 1854 foretog han omtrent hver 

 sommer længere botaniske reiser og gjennemf ørskede paa den 

 maade næsten alle egne af landet lige fra Mandal til Alten i 

 Finmarken, saavel det østenfjeldske som Vestlandet, og fjeld- 

 trakterne saavelsom lavlandet. De strøg, i hvilke han især 

 har samlet levermoser, er fornemmehg følgende: Kristiania 

 omegn gjennom en lang aarrække, Romerike og Odalen 1837, 

 Modum og Kongsbergstrakten 1838, Laurviks omegn 1826 

 og til andre tider, Telemarken, fornemmelig Vestfjorddalen, 

 1822 og senere, Sætersdalen 1826, strøget mellem Stavanger 

 og Bergen 1822 og 1833, Voss 1822 og 1833, Valders og 

 rilefjeld 1839, Torpen 1839, dele af Gudbrandsdalen 1«36, 

 Dovre, som han besøgte i mange aar f. ex. i 1824, 182.5, 1835, 

 1836, 1841 og 1854, Trondhjems omegn og Stordalen især 

 1824 og 1829, samt Rånen, Tromsø og Alten i 1841. Med 

 utrættelig flid samlede han planter fra alle floraens omraader 

 og ophobede paa denne maade et særdeles righoldigt materiale, 

 der danner den vigtigste kilde for enhver bearbeidelse al 

 Norges flora paa omtrent alle felter. Alle hans samlinger 

 findes nu i universitetets botaniske musæum. Hans kjendskab 

 til hepaticologien var ikke saa særdeles grundigt eller omfat- 

 tende, men han havde dog et sjeldent skarpt blik for formernes 

 forskjellighed og gjorde derfor mange vakre fund. Kun den 

 mindste del af, hvad han har samlet af levermoser, har han 

 bestemt selv, og en stor del af disse bestemmelser er til og 

 med urigtige ^) ; hele hans levermosherbarium har hidtil hen- 



^) Da M. Blytt ikke har ofientliggjort stort af sine levermosfund, 

 finder jeg det unødvendigt at anføre hans bestemmelser for de 

 enkelte arter under synonymerne i denne afhandlings specielle del. 

 Kun i enkelte tilfælde har jeg fraveget denne regel, naar hans 

 bestemmelse syntes at have mer almindelig interesse. 



