Levermosernes udbredelse i Norge. 9 



for videnskabeii. Flere af de opførte arter er imidlertid 

 urigtig bestemte ^). Langt værdifuddere for Norges flora end 

 dette værk er hans efterladte samlinger, der nu opbevares i 

 universitetets lierbarium i Kristiania, og som hidtil for en 

 større del bar henligget ubestemte. Ved hjælp af dem kan 

 hans angivelser i Suppl. korrigeres, og det kan tillige vises, 

 at det antal hepaticæ, han har samlet i Salten, er langt større, 

 end man efter hans fremstilling kunde tro. I det hele har 

 Sonunerfelt opdaget flere nye levermoser for Norges flora end 

 nogen anden. Dog raader der for flere arters vedkonnnende 

 nogen usikkerhed om, hvorvidt Sommerfelt ellers hans sam- 

 tidige, professor M. N. Blytt, er den tørste opdager; navnlig 

 gjelder dette de arter, der er samlede i tidsrummet 1822 — 1836. 

 Medens Sommerfelt i de fleste tilfælde nøiagtig har angivet 

 tid og sted for sine fund, findes ved Blytts samlinger sjelden 

 nogen tidsangivelser. Da heller ikke tidspunktet for Blytts 

 mange reiser i de forskjelHge landsdele med nøiagtighed kj en- 

 des, bhver det ofte umuhgt at afgjøre, naar han for første 

 gang har samlet en art. Etter den nøiagtigst mulige sammen- 

 hgning mellem begge disse botanikeres samlinger synes Som- 

 merfelt at have samlet følgende 50 arter for første gang i 

 Norge: Reboulia, Clevea Jiyalina (1820), Lepidozia reptans (1), 

 Adelanthus decipiens (1819), Hygrobiella laxifolia, Cephalozia 

 divaricata^ C. albescens LopJiocolea hidentata (?), L. minor ('?)^ 

 Harpanthiis Flottowii (?), Chiloscyphus polyantJios, Riccardia lati- 

 frons (1819), R. pinguis, Anthelia jtdacea, Scapania suhalpina, 

 Sc. æquiloha, Sc. gracilis (?), Sc. irrigua, Sc. uliginosa, Sc. curta, 

 Sc. convecca, Biplophyllutn ohhtsifolimn, Mylia anomala (?), Jun- 

 germania cordifolia, J. pumila, J. lanceolata, J. infläta, J. stéa- 

 piccdiSj J. sphærocarpa, J. exsecta ('?), J. lycopodioides, J. harhafa, 

 J. gracilis, J. Kunzei, J. plicata, J. indsa, J. hicrenata, J. 

 alpestris. J. obtusa (1819), J. hadensis (1822), J. Midleri, J. 

 ovata (?), J. minuta, Nardia hyalina, N. obovata, N. scalaris, JSf. 

 hæmatosticta, Cesia alpina, C. obtusa og Fossombronia cristata. 

 De arter, ved hvilke er anført et spørgetegn, turde dog 

 muhgens være fundne først af professor M. Blytt. Denne 

 lange hste indeholder for det meste moser, der er temmelig 



^) De urigtige bestemmelser er anførte blandt synonymerne til ved- 

 kommende arter. 



