Levermosernes udbredelse i Norge. 3 



for at være den første, der har samlet hepaticæ her i landet, 

 tilkommer dog ingen nordmand, men tyskeren 



Georg Christian Oeder, der var ansat som professor i 

 botanik ved nniversitetet i Kjøbenhavn (født 1728, død 1791). 

 Han giennemreiste Norge i botaniske øiemed i flere retninger 

 i aarene 1755 — 1759; blandt andet samlede han planter ved 

 Kristiania og paa Dovre. Skjønt hans opmærksomhed væsent- 

 hgst var rettet paa fanerogame planter, samlede han dog ogsaa 

 enkelte moser, der afbildes og beskrives i Flora danica bd. 

 1 — 3. Som hans opdagelser maa ansees Fegatella conica og 

 Slasia pusilla'^). Vistnok havde allerede tidligere den store 

 reformator og grundlægger af den videnskabelige botanik, 



Carl von Linné, nnder sin første lappiske reise besøgt 

 Salten i 1732, men han samlede herunder neppe levermoser i 

 Norge, ialfald er mig intet derom bekjendt. Den samme trakt 

 besøgtes Hgeledes i 1749 og 1753 henholdsvis af de svenske 

 botanikere Laur. Montin og C. So land er, men saavidt 

 vides gjorde heller ikke disse noget fund af hepaticæ i Norge. 

 Der er saaledes al sandsynlighed for, at professor Oeder virke- 

 lig er den første iagttager af levermoser i Norge. 



Den første norske hepaticolog var uden tvil den for sin 

 tid udmærkede videnskabsmand Johan Ernst Gunnerus, 

 biskop over Trondhjems stift (født i Kristiania 1718, død under 

 en visitatsreise i Kristiansund 1773). Efteråt han var bleven 

 ansat som biskop i Trondhjem, fattede han den beslutning at 

 udforske sit fædrelands naturhistorie i alle retninger, et stu- 

 dium, som allerede i ungdommen havde været en af hans 

 kjæreste beskjæftigelser. Han begyndte først med undersøgel- 

 ser over Norges fauna, men dyrkede senere ved siden herat 

 ogsaa botaniske studier. Under visitatsreiser i sit vidtløftige 

 stift samlede han en mængde planter i Finmarken, Nordland 

 og det trondhjemske, deriblandt ogsaa moser, og søgte tiUige 

 at formåa prester og andre oplyste mænd i stiftet til at inter- 

 essere sig for naturhistoriske undersøgelser. Resultatet af sine 

 forskninger paa botanikens omraade har han nedlagt i Flora 

 norvegica, hvis Iste del udkom i Trondhjem i 1766 og 2den 



1) I den almindelige del af nærværende afhandling er anvendt samme 

 artsnavne som i den specielle, hvorfor forfatternavnene her ikke 

 anføres. 



