Levermosemes udbredelse i Norge. 89 



Opdalsstøleu, cfr. 930 meter (Ks.), Bergsfjeld i Vang, mangesteds, 

 indtil 1200 m. o. h. (Ks.), Gjevre i Hurum, 800 m. o. h. og Hus- 

 aker i Vestre Slidre, cfr. (Ks.); Gudbrandsdalen: Listad i S. Fron, 

 mangesteds (Kr.). 



Hedemarken. Stange: Morstu, cfr. (Br.). 



S. Trondhjem. Ladehammeren ved Trondhjem (Hg.). 



13. R. glauca L. 



Eiccia glauca L. Sp. pl. ed. 1. 2, p. 1139 (1753); Hartm. Skand. fl. ed, 

 10, 2, p. 155 (1871). 



Forekommer oftest i ringe mængde paa fiigtig, bar, 

 helst sandig eller leret jord, paa ågre og enge og paa spar- 

 somt jorddækte fjeldskraaninger, paa kiselholdigt underlag, 

 I Norge er denne art temmelig sjelden og forekommer især 

 i de sydligste, laveste dele af landet, fornemmelig i egnene 

 omkring Kristianiafjorden. Paa Vestlandet er den yderst sjel- 

 den og kun fanden paa et eneste sted ved bunden af de 

 dybest ind i landet trængende Ijorde, men ikke ude ved 

 kysten; den maa saaledes antages ikke at ynde det fugtige 

 havklima. Muligens turde dens hyppigste forekomst være 

 ved kysterne af Bratsbergs og Nedenæs amter, men herfra 

 savnes omtrent enhver oplysning om mosvegetationen. Dens 

 hidtil bekj endte nordgrænse i Norge er i Lærdal i Bergens 

 stift og Vang i Valders (61° 10' n. br.). Den holder sig ikke 

 udelukkende i lavlandet, men stiger ogsaa op paa f j eldene 

 til omtrent 900 meter over havet. Mærkelig nok er Biccia 

 glauca ganske almindelig i de øvrige skandinaviske lande, 

 medens Riccia sorocarpa, der er meget sjelden, altsaa netop 

 det omvendte af, hvad tilfældet er hos os. Ligesaa mærkehg 

 er det, at denne art i Sibirien, hvor den er hyppig, gaar 

 mod nord til over den 70de breddegrad, medens den i Skandi- 

 navien, som dog har et ulige mildere klima, allerede standser 

 ved langt sydligere bredder. Den synes saaledes til sin triv- 

 sel at fordre en temmelig høi sommertemperatur. Sandsyn- 

 Hgvis vil den dog ved nøiere undersøgelse vise sig at gaa 

 længere mod nord i Norge end hidtil kjendt. 



Frugten, der modnes senhøstes, forekommer i regelen, 

 men ikke altid. 



